03.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/9710/19
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/9710/2019
Номер провадження: 2/205/1888/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвій А.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» (далі - Відповідач) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , працював на посаді завідувача базою зберігання та реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» з 04.12.2012 року. Однак, наказом № 557-к від 30.05.2016 року його було звільнено з посади у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу з 03.06.2016 року, при цьому він у даний період часу перебував на лікарняному.

Далі позивач зазначає, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року, яким було визнано незаконними накази Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» № 557-к від 30.05.2016 року та № 714-к від 24.06.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 з займаної посади його наказом № 1137-к від 06.06.2017 року, було поновлено на вказаній посаді завідувача базою зберігання та реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську, та стягнуто з Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 126 766 (сто двадцять шість тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 26 коп. за період з серпня 2016 року по 23.05.2017 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року було скасовано, а ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Наказом № 2526-к від 15.12.2017 року на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року скасовано наказ № 1137-к від 06.06.2017 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

12 вересня 2018 року Верховний суд своєю постановою скасував рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року залишив в силі.

Наказом № 2410-к від 09.10.2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді завідувача базою зберігання та реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» з 10 жовтня 2018 року.

У зв`язку тим, що Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» йому не виплатило середній заробіток за час вимушеного прогулу, позивач зазначає, що він звернувся до суду. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 року йому було відмовлено у виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.10.2019 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 року, та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.05.2017 року по 06.06.2017 року та з 15.12.2017 року по 10.10.2018 року у розмірі 139 902 грн. 66 коп., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Далі позивач зазначає, що коли за ним зберігався середній заробіток на Підприємстві з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» було збільшено посадовий оклад за посадою, яку він займав, а саме з січня 2017 року.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на його, ОСОБА_1 , користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року та з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року та з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що по-перше, щодо періоду з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року, то зазначений період виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу було розглянуто Ленінським районним судом м. Дніпропетровська и ухвалено рішення від 23.05.2017 року, де рішення суду набуло чинності та виконано підприємством в повному обсязі, про що надіслали до суду платіжні доручення від 09.10.2018 року за № 141258133, № 141258135 та № 141258136, по-друге, щодо періоду з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року, то у цей період позивач працював на Підприємстві з іноземними інвестиціями «АМІК Україна», після поновлення згідно наказу № 1137-к від 06.06.2017 року, та отримував заробітну плату до 15.12.2017 року, до моменту скасування наказу про поновлення згідно наказу № 2526-к від 15.12.2017 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до розгляду та відкрити провадження у даній справі в частині позовних вимог, а саме, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року та з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року у задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи в загальному позовному провадженні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 року було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до провадження та відкрито провадження по даній справі лише в частині позовних вимог, а саме, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року та з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року. Одночасно з цим ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 року , в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.05.2017 року по 06.06.2017 року та з 15.12.2017 року по 10.10.2018 року, було відмовлено у відкритті провадження.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2020 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог, а саме про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.05.2017 року по 06.06.2017 року та з 15.12.2017 року по 10.10.2018 року, залишено без змін.

Ухвалою суду від 19.06.2020 року, розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, вирішено витребувати у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місце знаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) інформацію про надання звітності Підприємством з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» по заробітній платі завідувача базою зберігання та реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську за період з січня 2017 року по травень 2017 року та за посадою начальника бази зберігання та реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську за період з червня 2017 року по кінець грудня 2017 року.

Згідно відповіді ГУ ДПС у Дніпропетровській області не може з поважних причин надати вказану інформацію, оскільки відповідач, як платник податків, на обліку у такому контролюючому органі не перебуває.

Будь-яких інших заяв/клопотань про витребування чи забезпечення доказів з боку позивача в межах розгляду даної справи до суду не надходило.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 202-К від 11.03.2013 року ОСОБА_1 обіймав на Підприємстві з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» посаду завідуючого базою зберігання і реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпропетровську.

Також судом встановлено, що наказом № 2158-К від 23.10.2017 року було внесено зміни у штатний розклад Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» в частині скорочення посад працівників бази зберігання і реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпрі; зміни було визначено внести з 24 жовтня 2017 року. Наказом № 284-П від 11.12.2017 року з 27 грудня 2017 року було виведено з експлуатації базу зберігання і реалізації продуктів нафтопереробки в м. Дніпрі.

Судом також встановлено, що наказом № 3075-к від 26.12.2018 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади із 26.12.2018 року, у зв`язку зі скороченням штату працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України) на підставі наказу № 2158-к від 23.10.2017 року.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 року позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено частково. Вирішено стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.05.2017 року по 06.06.2017 року та з 15.12.2017 року по 10.10.2018 року у розмірі 139 902 грн. 66 коп., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, вирішено питання щодо судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом також встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 року було виконано в повному обсязі, поновлено ОСОБА_1 на Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підтверджується платіжними дорученнями № 141258133 та № 141258135.

Суд доходить висновку про виникнення між сторонами трудового спору, який підлягає розгляду у судовому порядку.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин),а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом одночасно з рішенням про поновлення на роботі. Якщо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі не відбулось, працівник з урахуванням змісту статті 235 КЗпП України не позбавлений процесуальної можливості заявити таку вимогу за окремим позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Ленінського районного суду від 23.05.2017 року, яке набрало законної силі, позивачу відповідачем було виконано в повному обсязі, у тому числі і виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 125 357 грн. 27 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 141258133 та № 141258135, за період з серпня 2016 року по 23 травня 2017 року.

Посилання позивача на невірність розрахунку сплаченої йому суми суд відхиляє, оскільки положення законодавства на яке посилається позивач (зокрема п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100) враховуються під час визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. А в даному випадку таке питання визначення розміру середнього заробітку за спірний період вже було розглянуто у судовому порядку, така сума була обрахована та стягнута судом, і рішення суду з цього приводу набрало чинності у передбаченому законом порядку.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року суд зазначає, що встановлених судом обставин у цей календарний період часу позивач перебував у трудових відносинах із Підприємством з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» після поновлення на роботі згідно наказу № 1137-к від 06.06.2017 року, та отримував заробітну плату до 15.12.2017 року, тобто до моменту скасування наказу про поновлення на роботі згідно наказу № 2526 -к від 15.12.2017 року.

Обставина отримання заробітної плати за вказаний період підтверджується матеріалами справи, і стороною позивача не спростовувалась. Суд зазначає, що одночасне отримання заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу законом не передбачено. Тобто факт отримання заробітної плати унеможливлює застосування інституту стягнення середнього заробітку за такий період.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги матеріального закону та встановлені фактичні обставини справи, у суду відсутні правові підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про те, що в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати у вигляді судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ст.40 КЗпП, ст. ст. 4,5,81,82, 90,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. 1. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» (місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2017 року по 22.05.2017 року, та з 07.06.2017 року по 14.12.2017 року - відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан