Справа № 576/1069/20
Провадження № 2-о/576/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження справу№ 576/1069/20
за заявоюОСОБА_1
заінтересована особаДунаєцька сільська ради Глухівського району Сумської області
провстановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем
учасники справи та представники не з`явились

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 2000 року вона разом з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після чого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Дунаєцької сільської ради. Заповіт від її імені не складався. Спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги відсутні, то позивач має право на спадкування за законом четвертої черги.

У 2019 році заявник звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з недостатністю документів. Також нотаріусом роз`яснено право звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Просить суд встановити факт проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю понад п`ять років (з 2000 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 23 березня 2007 року).

Ухвалою судді від 01 червня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Дунаєцька сільська рада представника в судове засідання не направила, через канцелярію суду надійшла заява сільського голови, у якій останній повідомляє, що сільська рада вимоги заяви ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти розгляду справи без участі представника заінтересованої особи (а.с. 18).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що померла ОСОБА_2 була її мачухою. Вони проживали однією родиною в с. Дунаєць Глухівського району, спочатку в їх будинку, а пізніше переїхали всі разом до будинку бабусі. Років тридцять тому вийшла заміж, і разом з чоловіком та сином стали проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 та батьком. Після смерті батька та бабусі продовжила проживати разом з мачухою аж до смерті останньої, доглядала, коли її паралізувало. В місті Глухові проживає разом з родиною останні шість років приблизно. Пізніше повідомила, що після укладення шлюбу проживала з родиною у м. Глухові, але всі вихідні та кожний вільний час їздила до мачухи, бо в селі багато роботи, допомагала по господарству, доглядала за нею.

Також заявила клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке задоволене судом.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , свідків, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 5).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Дунаєцької сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9).

З інформаційних довідок зі спадкових реєстрів вбачається, що спадкова справа за майном померлої ОСОБА_2 не заведена, за життя заповіт складений не був (а.с. 10, 11).

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 понад п`ять років необхідне їй для одержання свідоцтва про право на спадщину. Вона зверталась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але та усно роз`яснила право звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Даний факт має юридичне значення, породжує юридичні наслідки, адже від нього залежить реалізація ОСОБА_1 спадкових прав за майном померлої ОСОБА_2 .

За змістом статей 1217, 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц, провадження № 61-6953св18, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю зі спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, провадження № 14-283цс18, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

У довідці Дунаєцької сільської ради № 02-35/82 від 22.01.2019 року зазначено, що разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 були зареєстровані і проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , падчериця ОСОБА_1 та чоловік падчериці ОСОБА_5 . Заповіт від імені ОСОБА_2 Дунаєцькою сільською радою не посвідчувався (а.с. 8).

Разом з цим, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що з дитинства знайомі зі ОСОБА_1 , проживали в одному селі, тому знають, що вона проживала разом з батьком та мачухою ОСОБА_6 . Коли вийшла заміж, то переїхала жити до м. Глухова, але постійно приїжджала, допомагала по господарству, доглядала за мачухою під час хвороби.

Після допиту свідків заявник також підтвердила, що проживала з чоловіком та сином у м. Глухові, але дуже часто їздила до мачухи.

Крім цього, в паспорті ОСОБА_7 наявні відмітки про реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_1 з 11 лютого 1992 року (а.с. 6, оригінал оглянутий в судовому засіданні).

Зазначене спростовує інформацію, викладену в довідці Дунаєцької сільської ради № 02-35/82 від 22.01.2019 року, тому суд не може прийняти її до уваги.

Таким чином, надані суду докази, а саме свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , інформаційні довідки зі спадкових реєстрів та державний акт на право власності на земельну ділянку не підтверджують наявності усталених відносин між заявником та спадкодавцем, які притаманні родині, проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, спільного бюджету. При цьому покази свідків та пояснення самої ОСОБА_1 не лише не підтверджують цього факту, але й спростовують його, позаяк навіть досить часте відвідування, допомога по господарству та догляд за хворим не можуть вважатися спільним проживанням в розумінні статті 1264 ЦК України.

За таких обставин заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 265, 293, 294, 315, 318, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 16 вересня 2020 року.

Суддя Л.М. усенко