Справа № 946/8743/19
Провадження № 2/946/630/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Грубіян Л.І.
при секретарі - Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
У грудні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.08.2016 року вона була прийнята на посаду оператора старого елеватора низ до ТОВ «Ізмаїльський елеватор». 01.09.2017 року був призначений на посаду начальника експедиторського відділу. 01.01.2018 року назва посади змінено на апаратник оброблення зерна 3 розряду. 18.06.2019 року вона була звільнена за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На момент звільнення за ТОВ «Ізмаїльський елеватор» переді позивачем наявна заборгованість по заробітній платі за період роботи січень-червень 2019 року. Невиплата заробітної плати за період з січня 2019 року по день звільнення підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданою 02.09.2019 року, а також довідкою форми ОК-5, виданою Пенсійним Фондом України від 02.08.2019 року. З метою врегулювання спору у досудовому порядку 29.08.2019 року на адресу ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а також засновників ТОВ «Ізмаїльський елеватор» - Подгаєцького Дмитра Петровича та ОСОБА_2 було направлено вимогу щодо: виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку; надання розрахункового листа; надання копії наказу про звільнення, однак, станом на 04.12.2019 року жодна із зазначених вимог не виконана. оскільки листи, направлені за юридичною адресою ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а також за адресою засновників були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до інформації з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач ТОВ «Ізмаїльський елеватор» не перебуває у процесі припинення чи процесі провадження у справі про банкрутство, санації.
Згідно розрахунку наданого позивачем ОСОБА_1 сума заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 18.06.2019 року склала -39 499,83 грн., компенсація за не використану відпустку склала- 7 973,92 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.06.2019 року по 04.12.2019 року склав 41 232,31 грн.
Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подавав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивачів та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
24.02.2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.
У відповідності до вимог ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст.81-89 ЦПК України.
Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що 08.08.2016 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду старого елеватора низ до ТОВ «Ізмаїльський елеватор».
01.01.2018 року назва посади змінено на апаратник оброблення зерна 3 розряду.
18.06.2019 року ОСОБА_1 була звільнена за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком, згідно якого розмір середньоденного заробітку позивача складає 346,49 грн., який розрахований наступним чином: заробітна плата та премія за листопад 2018 року за 22 робочих дня складає 6 784,64 гривень, заробітна плата та премія за грудень 2018 року за 20 робочих днів складає 7 768,04 гривень, тобто 6 784,64 + 7 768,04 = 14 552,68 /42 = 346,49 грн.
Таким чином, сума заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 18.06.2019 року складає 39 499,83 грн., яка розрахована наступним чином - кількість робочих днів помножена на середньоденний заробіток 346,49 грн.: січень - 21 х 346,49 = 7 276,29 грн.; лютий - 20 х 346,49 = 6 929,80 грн.; березень - 20 х 346,49 = 6 929,80 грн.; квітень - 20 х 346,49 = 6 929,80 грн.; травень - 22 х 346,49 = 7 622,78 грн.; червень - 11 х 346,49 = 3 811,39 грн.
Так, за період з 08.08.2018 року по 07.08.2019 року позивач відпрацювала 215 календарних дня (до 18.06.2019 року) та має право на компенсацію щорічної відпустки пропорційно відпрацьованому часу - 21 календарний день, які розраховані наступним чином - календарні дні відпустки поділені на кількість робочих днів за 12 місяців та помножені на кількість робочих днів за фактично відпрацьований період: 24 : 250 х 215.
Таким чином, компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 08.08.2018 року по 18.06.2019 року складає 5 401,69 грн., яка розрахована наступним чином - сумарний заробіток (січень 2018 року - 5 391,41; лютий 2018 року - 6 209,67; березень 2018 року - 7 096,77; квітень 2018 року - 7 039,34; травень 2018 року - 8 308,66; червень 2018 року - 8 837,91; липень 2018 року - 8 556,54; серпень 2018 року - 7 984,81; вересень 2018 року - 7 233,93; жовтень 2018 року - 7 530,43; листопад 2018 року - 6 784,64; грудень 2018 року - 7 768,04) поділений на кількість календарних днів та помножені на календарні дні відпустки: 88 742,15 : 345 х 21.
Окрім того, за період роботи з 08.08.2017 року по 07.08.2018 року позивачем не було використано частину щорічної відпустки в розмірі 10 календарних дні, у зв`язку із чим він має право на її компенсацію.
Так, компенсація за частину невикористаної відпустки за період роботи з 08.08.2017 року по 07.08.2018 року складає 2 572,23 грн., яка розрахована наступним чином - сумарний заробіток за 12 місяців (січень 2018 року - 5 391,41; лютий 2018 року 6 209,67; березень 2018 року - 7 096,77; квітень 2018 року - 7 039,34; травень 2018 року - 8 308,66; червень 2018 року - 8 837,91; липень 2018 року - 8 556,54; серпень 2018 року 7 984,81; вересень 2018 року - 7 233,93; жовтень 2018 року - 7 530,43; листопад 2018 року - 6 784,64; грудень 2018 року - 7 768,04) поділений на кількість календарних днів та помножені на календарні дні відпустки: 88 742,15 : 345 х 10.
Середній заробіток за час затримки розрахунку без урахування податків та інших обов`язкових платежів за період з 18.06.2019 року по 04.12.2019 року складає 41 232,31 грн., який розрахований наступним чином - кількість робочих днів помножена на середньоденний заробіток 346,49 грн.:
червень - 8 х 346,49 = 2 771,92 грн.;
липень - 23 х 346,49 = 7 969,27 грн.;
серпень - 21 х 346,49 = 7 276,29 грн.;
вересень - 21 х 346,49 = 7 276,29 грн.;
жовтень - 22 х 346,49 = 7 622,78 грн;
листопад - 21 х 346,49 = 7 276,29 грн;
грудень - 3 х 346,49 = 1 039,47 грн.
Як вбачається зіст.43 Конституції Українитаст.2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
У відповідності дост.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно дост.115 КЗпП Українитаст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч.1ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно зі змістом ст.ст.116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Зі змістуст.110 КЗпП України слідує, що обов`язок повідомляти працівника про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати, покладено саме на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до вимогст.2 Закону України «Про оплату праці» структурою заробітної плати є основна, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до вимогст.32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року та пунктом 32 постанови №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що задовольняючі вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив, при цьому сума, яка підлягає стягненню, визначається без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи.
Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100,у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Згідно із ч.2, п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р., нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню.
Відповідно до підпункту «л» пункту 1, частини 3 пункту 2 пункту II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачу заборгованість по заробітній платі та грошова компенсація за невикористану відпустку не виплачені, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 18.06.2019 року в розмірі -39 499,83 грн., компенсацію за не використану відпустку - 7 973,92 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.06.2019 року по 04.12.2019 року 41 232,31 грн.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 47, 83, 94, 110, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 95, 141, 263-265, 280-283,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Л.І.Грубіян