Ухвала

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 523/1039/16-ц

провадження № 61-3245ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки квартири та передачі майнових прав в іпотеку на квартиру недійсним, зняття заборони відчуження на квартиру та виключення з Державного реєстру іпотек записів про обтяження квартири іпотекою та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору іпотеки квартири та передачі майнових прав в іпотеку на квартиру недійсним, зняття заборони відчуження на квартиру та виключення з Державного реєстру іпотек записів про обтяження квартири іпотекою,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

12 лютого 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна», засобами поштового зв`язку, направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати повністю оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення відмову в задоволенні позовів.

За таких обставин перевірка оформлення касаційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо додержанням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки всупереч пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім того, з прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року в повному обсязі, проте до касаційної скарги додане платіжне доручення на суму 2 102,00 грн, що є меншою ніж то передбачено Законом України «Про судовий збір».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає

1 378, 00 грн.

Згідно з підпунктом першим пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У випадку коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи наявність шістьох позовних вимог немайнового характеру (за первісним позовом ОСОБА_1 три вимоги немайнового характеру та за позовом третьої особи ОСОБА_3 три вимоги немайнового характеру) у даній справі, судовий збір за подання касаційної скарги становить - 6 614,40 грн (551,20 грн ? 6 ? 200 %).

До касаційної скарги додано платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі

2 102,00 грн.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 4 512,40 грн (6 614,40 - 2 102,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з 01 січня 2020 року має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету -22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055); Символ звітності банку - 207.

У графі «Призначення платежу» обов`язково необхідно вказати: *;101;22030102 (код класифікації доходів) (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний цивільний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

За таких обставин заявнику необхідно направити на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), уточнити в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, чітко вказати яку саме норму (закон) суд застосував не правильно, як її слід було б застосувати до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення спору та доплатити судовий збір у розмірі 4 512,40 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 квітня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк