КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8459/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Новака Р.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК", третя особа: Національний банк України про стягнення грошових коштів,-

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 184424 доларів США з можливістю конвертації цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

Вимоги обґрунтовує тим, що 03 травня 2007 року між сторонами укладено договір SAMDN5412 про відкриття та обслуговування платіжної картки. Місце укладення договору зазначено: м.Дніпропетровськ.

Відповідно до умов договору, позивачу відкрито балансовий рахунок № НОМЕР_1 та картковий рахунок: платіжна картка VISA INFINITE НОМЕР_2 у доларах США.

В березні 2014 року банком заблоковано зазначену платіжну картку, чим унеможливлено користування грошовими коштами, що розміщені на її рахунку.

Відповідно до даних довідки банку від 27 травня 2014 року №11056828 залишок на рахунку за цією карткою складає 184424,27 доларів США.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на те, що ним надано належні докази, які підтверджують заявлені вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу банк посилається на те, що позивач не довів своїх вимог, не надав оригінал договору та актуальних доказів про перебування кошті на рахунку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що його підстави ґрунтуються на даних довідки №11056828 від 27 травня 2014 року, виданої Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ "Приватбанк", проте правлінням Національного банку України прийнято постанову від 06 травня 2014 року №260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя". Суд уважав неналежними як докази, зокрема і витяг Форми №625, оскільки станом на дату звернення із позовною заявою та протягом розгляду справи позивачем не долучено належних та допустимих доказів перебування грошових коштів на цьому рахунку.

Згідно статті 1066 ЦК України визначено:

1. За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

2. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

3. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

4. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1067 ЦК України:

1. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

2. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 5 постанови Національного банку України від 06 травня 2014 року № 260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя" зобов`язано припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і м.Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, що унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя - філії Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк".

Пунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516 (далі - Положення №516), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно пункту 8 глави 2 "Приймання банком готівки" розділу ІІІ "Касові операції банків з клієнтами" Інструкції про касові операції в банках України затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року №337 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за №768/8089 (далі - Інструкція №337), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З матеріалів справи убачається, що 03 травня 2007 року між сторонами укладено договір SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.

Відповідно до умов договору:

1. Для виконання операцій, зазначених у пункті 2 цього договору, Банк відкриває Клієнтові картковий рахунок (далі - картрахунок) і видає Клієнтові платіжну картку (далі - картка). Тип картки - Visa Infinite, вид картки - особиста міжнародна, термін дії картки - 2 роки, валюта картрахунку - USD.

Кредитний ліміт "Фінансовий" у сумі 30000.00 USD (Тридцять тисяч доларів США 00 центів). Термін дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Забезпечення зобов`язань Клієнта непередбачене. Базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору -1,3% на місяць із розрахунку 360 днів у році.

Протягом перших 30 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитним лімітом (пільговий період) проценти нараховуються виходячи зі ставки 0,01% річних. У разі непогашення такої заборгованості у 30-денний термін з моменту її виникнення Клієнт сплачує комісію за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період - 1,3 % від заборгованості. З 31-го дня виникнення заборгованості за кредитним лімітом нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється виходячи з базової процентної ставки.

Проценти за користування кредитним лімітом належать до сплати щомісяця в термін до 30 числа кожного місяця.

Виписки за картрахунком надаються у разі особистого звернення Клієнта до Банку.

2. Клієнт здійснює за допомогою картки, операції за картрахунком, передбачені чинним законодавством і відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжними картками, які є невід`ємною частиною цього договору.

3. Договір складений у двох примірниках, що мають однакову юридичну чинність, по одному для кожної зі сторін.

4. Протягом всього терміну дії договору Банк випускає Клієнтові на умовах цього договору такі картки:

НОМЕР_3 USD (05/09)

НОМЕР_4 USD (05/09)

НОМЕР_5 USD (02/10)

НОМЕР_6 USD (02/10)

НОМЕР_7 UAH (02/10)

У розділі відмітки банку вказано про надання дозволу на відкриття рахунку № НОМЕР_1 . Дата відкриття 03 травня 2007 року.

Між сторонами підписано Умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою.

Відповідно даних довідки банку від 22 грудня 2008 року №11.01/08-8289 у філії Розрахунковий центр ПриватБанку ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок VISA INFINITE НОМЕР_2 у доларах США. Залишок коштів на рахунку станом на 18 грудня 2008 року 176804,07 доларів США.

До позовної заяви позивачем долучено ксерокопію картки VISA INFINITE НОМЕР_8 , терміном дії 07/14, із фотографією, зазначенням імені та прізвища позивача, оригінал якої досліджено судом апеляційної інстанції.

Відповідно даних довідки банку (Кримське регіональне управління) від 27 травня 2014 року №11056828, підготовлену Операційним центром NPS, міститься інформація щодо картки INFINITE НОМЕР_9 у доларах США, строк дії 07/14. Залишок коштів на 185424,27 доларів США.

Постановою Національного Банку України від 19 березня 2003 року №124 (втратила чинність на підставі постанови Національного банку України №129 від 01 березня 2016 року) затверджено "Правила організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України" в якій міститься Форма №625 (місячна) "Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку". Зазначена Форма містить у собі відомості про усі істотні умови депозитних договорів контрагентів банку загальний розмір зобов`язань банка за якими перевищує два мільйони гривень.

Відповідно до даних витягу Форми №625 "Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку станом на 01.04.2014", наданого Національним банком України в травні 2016 року як доказ у справі №201/10374/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", третя особа - Національний банк України про стягнення грошових коштів, яка розглядалась Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, міститься інформація про договір SAMDN5412 від 03 травня 2007 року, код валюти 840, загальна сума зобов`язання банку 2031,25 (поверх таблиці над наступним рядком "Відсоток зобов`язань банку від регулятивного капіталу банку" стоїть скорочення "млн. грн.").

Відповідно до копії Інтернет сторінки URL-адреси privat24/privatbank.ua/p24/statements?NOXML#statements/card/ НОМЕР_8 щодо картки НОМЕР_8 станом на 22 квітня 2014 року міститься інформація про доступність 185424,27 доларів США.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується порядок вирішення спорів, є доказування. Цей принцип означає, що кожний учасник на підтвердження своїх вимог або заперечень має надати докази, що покликані переконати суд у відповідній правовій позиції учасника справи.

Належність, допустимість і достовірність доказів означає, що кожен доказ має містити відомості, необхідні для встановлення обставин справи. Давність виникнення доказу має особливе значення для встановлення істини. В окремих випадках давність доказу може свідчити про його об`єктивність та належну інформативність, оскільки він виник в умовах, коли неможна було передбачити, що в майбутньому він матиме значення і відповідно не було впливу на його створення. В інших випадках давність доказів може бути піддана розумному сумніву з огляду на конкретні обставини справи.

Виходячи з аналізу положень статті 1059 ЦК України, у поєднанні з положенням пункту 1.4 Положення №516 та пунктом 28 глави 2 Інструкції №337, слід дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

На підтвердження дотримання сторонами письмової форми банківського вкладу позивачем надано та судом першої інстанції досліджено оригінал договору від 03 травня 2007 року. Факт відкриття карткового рахунку та залишок коштів на цьому рахунку підтверджуються даними вказаних вище довідок, виданих відповідачем, а також інформацією, наданою Національним банком України та витягом з форми №625 "Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку".

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про дотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу.

Натомість відповідач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між банком та позивачем не укладався договір банківського вкладу від 03 травня 2007 року, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, а також доказів на підтвердження припинення відповідних зобов`язань у зв`язку з їх виконанням, тощо. Також банк не спростував належними та допустимими доказами наявності депозитних зобов`язань перед позивачем за вказаним вище договором банківського вкладу, не спростував відомостей про відкриття за цим договором особових рахунків.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача за договором банківського вкладу SAMDN5412 від 03 травня 2007 року 184424 доларів США (в межах заявлених позовних вимог).

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає 8000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 12000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (код ЄДРЮОФОПГФ 14360570, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) за договором банківського вкладуSAMDN5412 від 03 травня 2007 року 184424 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (код ЄДРЮОФОПГФ 14360570, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) 8000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 12000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова