Справа № 740/612/19
Провадження № 2-др/740/2/20
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

02 березня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Аспект», ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,-приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленський В.В., Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області, приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Кузьменко О.В., Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсними договорів відчуження частки в статутному капіталі, визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій,

встановив:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 24січня 2020 року задоволено повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ ВКП «Аспект», ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,-приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленський В.В., Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області, приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Кузьменко О.В., Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсними договорів відчуження частки в статутному капіталі, визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій.

13 лютого 2020 року судом отримана заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нефьодова С.М. від 07 лютого 2020 року про поновлення строку для подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення даних витрат у розмірі 50000 грн., з посиланням на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, докази по сплаті витрат відповідно до укладеного договору були отримані лише 07 лютого 2020 року, що унеможливлювало звернення до суду з даною заявою раніше. Дана заява надіслана до суду поштовим зв`язком 10 лютого 2020 року.

Згідно заяви від 28 лютого 2020 року представник позивача адвокат Нефьодов С.М. заяву від 07 лютого 2020 року підтримує, просить провести судове засідання за відсутності.

Відповідно до заяви представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката Приходька С.О. від 02 березня 2020 року останній просить залишити без розгляду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки дана заява подана з порушенням строків, визначених ч.8 ст.141 ЦПК України, при подачі первісних позовів заява про стягнення витрат на правничу допомогу, орієнтовний розрахунок витрат не подавалися.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні, причини неявки не повідомлені.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

При вирішенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується наступне.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку розглядається судом без повідомлення учасників справи (ст.ст.126, 127 ЦПК України).

Під час розгляду даної справи представником позивача адвокатом Валенко А.С. в судовому засіданні 14 листопада 2019 року до закінчення судових дебатів у справі повідомлено про подачу доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

24 січня 2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повне рішення суду складене 03 лютого 2020 року, яке надіслано учасникам справи 03 лютого 2020 року. Копія повного рішення суду отримана позивачем ОСОБА_1 10 лютого 2020 року, що підтверджується відповідною розпискою останньої при ознайомленні з матеріалами справи 10 лютого 2020 року.

13 лютого 2020 року судом отримана заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нефьодова С.М. від 07 лютого 2020 року про поновлення строку для подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення даних витрат у розмірі 50000 грн.. Дана заява надіслана до суду поштовим зв`язком 10 лютого 2020 року.

Враховуючи викладене представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу, при цьому повне рішення суду отримане позивачем 10 лютого 2020 року, що є підставою для поновлення визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України строку заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Представником позивача подано суду договір про надання правової допомоги №31-01/2019-01 від 31 січня 2019 року, укладеному між ОСОБА_1 та «Юридичною фірмою» АО «Олександр Перемежко та партнери», квитанції від 07 лютого 2020 року, 07 лютого 2020 року, 07 січня 2020 року, 07 лютого 2020 року щодо сплати позивачем на виконання вказаного договору про надання правової допомоги 14000 грн., 14000 грн., 14000 грн., 8000 грн. (всього 50000 грн.), рахунок фактуру «Юридичної фірми» АО «Олександр Перемежко та партнери» від 24 січня 2020 року №5810 щодо вказаного договору на суму 50000 грн., погодинний звіт від 01 лютого 2020 року щодо підготовки запитів, позовів, заяв про забезпечення позовів, заяв про витребування доказів, заяви про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу, отримання інформації про судовий розгляд, участі в судових засіданнях, аналізу матеріалів справи, відрядження, аналізу матеріалів реєстраційної справи.

Суд вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, із врахуванням проведених судових засідань, у зв`язку з чим на користь позивача (пропорційно до задоволених вимог) підлягають стягненню: із відповідача ОСОБА_2 15000 грн. витрат на правничу допомогу, із відповідача ОСОБА_3 -16500 грн., із відповідача ОСОБА_4 -2000 грн., із відповідача ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Аспект»-16500 грн..

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Стягнути на користь ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,:

із ОСОБА_2 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_2 , 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу;

із ОСОБА_3 , місце проживання в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_3 , 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу;

із ОСОБА_4 , місце проживання в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу;

із Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Аспект», місцезнаходження-16600, Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Шевченка, 109 А, , 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на додаткове рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.