Справа № 243/6657/20
Провадження № 2/243/2201/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Коломієць К.С.

представника позивача Бондаренка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею - 85.4 кв. м., житловою площею - 52.1 кв. м., сарай «Б», сарай «В», вбиральня-душ «Г», ворота «1», огорожа «2», огорожа «4», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що її померлому чоловіку ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1984 року. Враховуючи те, що зазначений житловий будинок не був введений в експлуатацію та не проведена державна реєстрація права власності на нього, постановою приватного нотаріуса відмовлено позивачу із зазначених підстав у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. У зв`язку з цим, позивач вважає, що окрім звернення з цим позовом до суду, іншого порядку для захисту її прав не існує.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року витребувано від Приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано повідомити Слов`янський міськрайонний суд Донецької області щодо відкриття спадкової справи після його смерті, факту звернення будь-кого із заявою про прийняття спадщини або відмови від неї та щодо залишення померлим заповіту.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів спадкової справи № 187/2019 до померлого ОСОБА_2 (а.с. 33-72) вбачається, що згідно Свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 35).

06.12.2019 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Зубкової А.О. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 34).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 25.07.1981 року, після укладення шлюбу останнім присвоєні прізвища ОСОБА_1 (а.с. 39).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 06.12.2012 року, остання відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 (а.с. 40).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_2 вбачається, що дошлюбним прізвищем ОСОБА_5 було ОСОБА_1 (зворот. бік а.с. 44).

Відповідно до Свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком записано ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 44).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що відсутні інші спадкоємці ОСОБА_2 , а тому Райгородоцька селищна рада Слов`янського району Донецької області є належним відповідачем по справі.

З договору купівлі-продажу від 19.03.1984 року вбачається, що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 недобудований житловий будинок (готовність 29 %) в АДРЕСА_1 (а.с. 14, 67). Зазначений договір посвідчений секретарем виконкому Райгородоцької ради народних депутатів Слов`янського району Донецької області 19.03.1984 року.

Згідно технічного паспорту № 951 Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , складеного станом на 29.05.2020 року, будівлі та споруди складаються з житлового будинку загальною площею - 85.4 кв. м., житловою площею - 52.1 кв. м, сараю, вбиральні-душу, огорожі, рік забудови яких зазначено 1986, 1987 роки (а.с. 18-20).

З домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що в житловому будинку за зазначеною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 15-17).

Як видно з довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 01.07.2020 року № 1529-18/0.45/01 права власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване (а.с. 12).

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру (зворот. бік а.с. 70).

Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не приватизована (а.с. 71).

08.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Зубкової А.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62).

Постановою приватного нотаріуса Зубкової А.О. від 08.07.2020 року № 490/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок померлого (а.с. 72).

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Вищезазначене спадкове майно (житловий будинок) позивачка фактично прийняла у спадщину, оскільки була зареєстрована та фактично мешкала з чоловіком за однією адресою, що підтверджується копією домової книги (а.с. 15-17).

Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У відповідності до ч. 4 прикінцевих положень Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року.

Згідно з вимогами статті 227 Цивільного кодексу УРСР (1963 р.), договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 Закону УРСР «Про державний нотаріат», для вчинення нотаріальних дій в Українській РСР організуються державні нотаріальні контори. У населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 19.03.1984 року, зазначений договір посвідчений секретарем виконкому Райгородоцької ради народних депутатів Слов`янського району Донецької області 19.03.1984 року, що відповідає вимогами статті 227 Цивільного кодексу УРСР (1963 р.).

Таким чином, станом на 19.03.1984 року ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок в розумінні вимог діючого на той час законодавства.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно роз`яснень у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України, наведених у пункті 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в судовому порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину від померлого ОСОБА_2 , зокрема, житловий будинок, який належить останньому на праві власності, що встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами, однак 08.07.2020 року нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок, суд вважає, що іншого порядку, окрім судового, захистити права позивача неможливо, а тому вважає за необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок та на господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 10-13, 76-82, 89, 259, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок «А» загальною площею - 85.4 кв. м., житловою площею - 52.1 кв. м., сарай «Б», сарай «В», вбиральня-душ «Г», ворота «1», огорожа «2», огорожа «4», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.Ю. Фалін