Справа 749/298/19
Номер провадження 4-с/749/1/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Шаповал З.О.
за участю секретаря - Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ, скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ), КРЕДИТНА СПІЛКА "ІСТОК", щодо арешту коштів боржника,-

В С Т А Н О В И В:
03.02.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ), КРЕДИТНА СПІЛКА "ІСТОК", в якій заявник просить скасувати арешт карткового рахунку № НОМЕР_1 по якому ОСОБА_1 отримує заробітну плату.
Скаргу мотивує тим, що на вказаний рахунок надходить заробітна плата. Вказує на те, що накладення на рахунок арешту позбавляє його забезпечувати свою життєдіяльність, оскільки скаржник іншого доходу не має та на даний час проходить службу в зоні АТО.
У судовому засіданні представник заявника відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.
У судовому засіданні представники заінтересованих осіб відсутні, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.
Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Судом встановлено, що на виконанні у ШЕВЧЕНКІВСЬКОМУ РАЙОННОМУ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ) перебуває виконавче провадження 60887147 з примусового виконання виконавчого листа №749/298/19, виданого Щорським районним судом Чернігівської області 27.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ІСТОК", заборгованості в сумі 38 630, 75 грн.

17.12.2019 було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.66). Названою постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
Частиною 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Тобто, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання в даній частині.
Крім того, як вбачається із постанови про арешт коштів боржника від 17.12.2019 року зазначалось, вона містить пряму заборону щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт.
Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклала арешт на кошти боржника.
При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Як вбачається з матеріалів справи картковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має спеціальний режим використання, оскільки на вказаний рахунок зараховується заробітна плата від військової частини НОМЕР_2 , в якій скаржник проходить службу (а.с.6-10).
За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.
З огляду на те, що на рахунок скаржника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата та зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання будь-яких коштів заробітної плати ОСОБА_1 скарга підлягає задоволенню з метою відновлення порушених оскаржуваною постановою прав скаржника.
Керуючись ст.ст. 447-453, 259, 260, 354, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.КИЇВ), КРЕДИТНА СПІЛКА "ІСТОК", щодо арешту коштів боржника - задовольнити.
Постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Марченко Ольги Андріївни від 17.12.2019 року у виконавчому провадженні №60887147 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 - скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме заробітну плату, що міститься на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
На підставі частини 1 статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя З.О.Шаповал