ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/728/19
Провадження № 22-ц/4820/369/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/728/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином в порядку регресу.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 05 лютого 2016 року вироком Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України.

Згідно з вироком суду, 26 листопада 2014 року на військовому полігоні Військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , порушивши положення Конституції України, статей 3.4.6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, положень статей 11, 16, 30, 35, 37, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України без дотримання вимог техніки стрільби, без проведення інструктажу та без перевірки основних положень курсу стрільб, допустив цивільну особу ОСОБА_2 , який не знав вимог техніки безпеки до ділянки № 3 військового полігону та до участі у виконанні вогнепальної вправи вогнепальною зброєю групою розвідувального взводу 4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

В ході виконання вправи ОСОБА_1 , усвідомлюючи факт незаконного перебування ОСОБА_2 на ділянці № 3, виконання вправи не припинив, сигнал «Відбій» не дав, заходів до припинення стрільби не вжив та допустив недбале ставлення до служби, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення грудної клітини та лівої плечової кістки, від якого настала смерть. Вказаний вирок набрав законної сили 25 квітня 2016 року.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2007 у справі № 285/1155/17 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 132 330 грн. витрат на поховання та 500 000 грн. моральної шкоди. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 30.01.2018 рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2007 змінено, зменшено розмір матеріальної шкоди, яка стягнута з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , до 10 000 грн. та моральної шкоди до 200 000 грн.

26.04.2018 на виконання судового рішення позивачем було перераховано на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 210 000 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія щодо відшкодування на користь військової частини коштів, сплачених на відшкодування майнової та моральної шкоди, проте такі кошти не були сплачені.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь в порядку регресу витрати, понесені позивачем у зв`язку з виплатою коштів на відшкодування шкоди ОСОБА_3 , спричиненої відповідачем внаслідок вчинення злочину, в розмірі 210 000 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2019 року справа направлена для розгляду Хмельницькому міськрайонному суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в порядку регресу в сумі 210 000 грн. та судовий збір в сумі 3 150,0 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2019 року, ухваленому у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином в порядку регресу та постановлено вважати правильним, що судові витрати в сумі 3150,0 грн. слід віднести на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального права. Вказує, що під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що до смерті ОСОБА_2 призвели протиправні дії низки посадових осіб військової частини, які дозволили потерпілому незаконно проникнути на територію полігону, де відбувалося навчання з бойової стрільби, однак позов було пред`явлено лише до відповідача. Зазначає, що судом не було враховано те, що він є учасником АТО, який нагороджений державними медалями та знаками, зараз перебуває на пенсії та немає достатніх коштів, щоб самостійно виплатити призначену судом суму.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Клопотання тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи апеляційним судом залишено без задоволення, оскільки в клопотанні не вказано прізвище, ім`я та по батькові представника позивача, який не має можливості з`явитись в судове засідання, та до клопотання не додано документів, що підтверджують поважність причини неявки представника в судове засідання. Крім того, на думку апеляційного суду, позивач є юридичною особою і має можливість направити до суду іншого представника, наділивши його відповідними повноваженнями.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 ст. 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду незалежно від доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкода, завдана ОСОБА_1 внаслідок вчинення ним злочину, відшкодована військовою частиною, а тому, в силу ст. 1191 ЦК України, позивач має право на стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченої ним третій особі суми відшкодування. При цьому, суд вважав, що наявні підстави для покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95ВР. При цьому, таке відшкодування військовій частині в порядку регресу шкоди відбувається в порядку цивільного судочинства.

Проте, з таким висновком погодитись не можна з таких підстав.

Встановлено, що вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби).

Зі змісту вироку суду вбачається, що 26 листопада 2014 року на військовому полігоні Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в порушення вимог закону, допустив цивільну особу ОСОБА_2 , котрий не знав вимог техніки безпеки, до ділянки № 3 військового полігону та до участі у виконанні навчальної вправи «Тактико-спеціальних навчань зі взводом» вогнепальною зброєю групою розвідувального взводу 4-го механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . У ході виконання вправи капітан ОСОБА_1 , усвідомлюючи факт незаконного перебування ОСОБА_2 на вказаній ділянці, виконання вправи не припинив, сигнал «Відбій» не подав, заходів щодо припинення стрільби не вжив та допустив недбале ставлення до служби, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав вогнепальне наскрізне поранення грудної клітини та лівої плечової кістки, від яких помер (а.с. 50-52).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 132 330 грн. витрат на поховання та 500 000 грн. моральної шкоди. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 30 січня 2018 року судове рішення змінено, в частині стягнення матеріальної шкоди до 10 000 грн. та моральної шкоди до 200 000 грн. (а.с. 24-34).

26 квітня 2018 року на виконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 було перераховано на рахунок потерпілої ОСОБА_3 кошти в сумі 210 000 грн. (а.с. 54-55).

Відповідно до статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Звертаючись з відповідним позовом, військова частина як на підставу своїх вимог посилалась на положення статті 1191 ЦК України.

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України (ч. 4 ст. 5 КАС України).

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді військовослужбовця, що відноситься до публічної служби, вчинив злочин під час проходження військової служби.

Підстави та порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди (збитків), навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди (збитків) відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблений колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду і викладений у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 229/773/17, та колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 229/840/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України.

Повідомити позивача, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 367, ст. 374, ст. ст. 377, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року скасувати, провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином в порядку регресу закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай