Справа № 369/3608/17
Провадження №2/369/1589/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Житар А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, про визнання недійсними договору дарування будинку і земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Ковальчук Л.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, про визнання недійсними договору дарування будинку і земельної ділянки.

Надійшла заява судді ОСОБА_1 про самовідвід у якій суддя вважає, що є обставина, що може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді в подальшому розгляді справи, а тому суддя підлягає самовідводу з огляду на таке.

Секретар судових засідань Заїка О.В. 13.09.2020 викликала учасників по справі із запізненням часу розгляду у зв`язку з затримкою графіку слухання справ, що викликана навантаженням.

В судовому засіданні представник відповідача, якого підтримала відповідач ОСОБА_3 , заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача і представника без поважних причин.

Ухвалою суду від 13.09.2020 позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, про визнання недійсними договору дарування будинку і земельної ділянки залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Після повернення з нарадчої кімнати суд поновив судовий розгляд для з`ясування обставин даного клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, і в судове засідання вже з`явилась сама позивач ОСОБА_5 , яка заперечувала проти даного клопотання, посилаючись на те, що вона прибувала в судове засідання, а її представник не з`явилась з поважних причин, про що була подана заява.

Ухвалою суду від 13.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, про визнання недійсними договору дарування будинку і земельної ділянки.

19.06.2020 від представника відповідача ОСОБА_6 надійшла заява, у якій остання наголошує на тому, що справа № 369/3608/17 не може розглядатися Києво-Святошинським районним судом Київської області, оскільки провадження по справі припинено ухвалою від 13.09.2019 про залишення позову без розгляду, яка набрала законної сили та не скасована у встановленому законом порядку. Вважає, що склад суду в особі судді Ковальчук Л.М. втратив повноваження розглядати вказану справу.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти ОСОБА_7 "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Аналізуючи обставини, узаконені як підстави, що виключають можливість участі в справі судді, вважаю, що кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

З огляду на викладене, у зв`язку з наявності обставин, які можуть викликати сумнів у правосудності постановленого рішення, головуючий суддя підлягає самовідводу.

Керуючись ст.ст.36,39-40, 259,260 ЦПК,

у х в а л и в:

задовольнити заяву судді Ковальчук Людмили Миколаївни про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіна Надія Володимирівна, про визнання недійсними договору дарування будинку і земельної ділянки.

Справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ковальчук