Провадження 2/235/1602/20
Справа 235/4515/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Придворової В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Пишної В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, завданої смертю, яка пов`язана з виробництвом, -

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, завданої смертю, яка пов`язана з виробництвом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала в юридичному шлюбі з ОСОБА_5 , є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народились від зазначеного шлюбу.

ОСОБА_5 працював у Приватному акціонерному товаристві «ШУ «Покровське» в період з 16.12.2002 року по 12.06.2019 року.

12 червня 2019 року з ОСОБА_5 стався нещасний випадок на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується актом за формою Н-1/п розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 01.08.2019 року.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 225 від 13.06.2019 року смерть потерпілого настала в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення органів грудної клітини та живота в результаті зачеплення, роздавлення, стискування або зачеплення в об`єкті або між об`єктами.

Згідно висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку основною причиною його настання та причиною смерті потерпілого стали незадовільний стан технічних виробничих об`єктів, будівель, споруд та інженерних комунікацій території в місці виконання небезпечних робіт. Також комісією було зафіксовано порушення технологічного процесу, зокрема, невиконання регламенту руху дизельного поїзного складу по похилих виробках, відсутність заборонних знаків, розстановки ІТП дільниці ШТ

виконавців робіт по їх робочих місцях, здійснення руху дизельного поїзного складу по похилій частині виробки за відсутності обов`язкової присутності посадових осіб дільниці ШТ, відповідальних за безпеку робіт, відсутність постових, які повинні не допускати рух людей в зону проїзду дизелевоза.

Таким чином вбачаються, що смерть потерпілого настала за наявності вини юридичної особи - підприємства відповідача.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується в тому числі її дружині, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Позивач була дружиною потерпілого. Від спільного шлюбу у них є двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітнім синам позивача в зв`язку зі смертю їх батька було завдано моральну шкоду, яка полягає в їх душевних стражданнях від звістки про трагічну подію. Зі смертю батька у дітей змінився звичайних спосіб життя, адже фактично життя у них тільки починалось і їм як ніколи була потрібна турбота та допомога батька, смерть якого стала безповоротною втратою та викликала стрес. Протягом тривалого часу вони знаходились та будуть знаходитись у стані відчаю, страху перед майбутнім. Діти відчувають психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, яке виразилось у відчутті постійної тривоги, роздратованості, порушення сну, вони стали замкнутими, досі відчувають самотність у зв`язку з втратою близької людини. Відтепер їм доведеться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що є причиною їх моральних страждань.

Приймаючи до уваги характер взаємовідносин, позивач вважає, що шкода немайнового характеру, яку отримали діти загиблого, не може бути їм відшкодована повністю, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Законодавством України не визначено порядку та системи підрахунку компенсації спричиненої моральної шкоди, але позивач вважає розумним, виваженим та справедливим, щоб було стягнуто з відповідача суму моральної шкоди в розмірі по 150000 гривень на користь кожного з дітей позивача.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 4125 грн.

23 липня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є.

24 липня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25 серпня 2020 року, яке було перенесено в подальшому на 3 вересня 2020 року.

03 вересня 2020 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд при ухваленні рішення врахувати вимоги розумності та справедливості, а також практику судів з аналогічних справ та визнати суму моральної шкоди в розмірі не більше 80000 грн на одну неповнолітню дитини. Стосовно витрат на правничу допомогу, то представник відповідача вважає, що дана справа не представляє собою високої складності, аналогічна справа про стягнення моральної шкоди на користь самої позивачки, як дружини потерпілого, вже розглядалась судом, тобто всі необхідні матеріали були в наявності у представника і збирати їх не було необхідності, складання позовної заяви також не

представляло складності, тому судові витрати на правничу допомогу необгрунтовано завищені і фактично не понесені, тому просив в частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити в повному обсязі.

03 вересня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 вересня 2020 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені на їх обгрунтування в позовні заяві, підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 800000 грн на користь кожної дитини, просила суд врахувати принципи розумності в справедливості, в задоволенні іншої частини позовних вимог та вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу просила відмовити.

Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, 'ро час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 перебувала в юридичному шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 7), є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народились від зазначеного шлюбу (а.с. 8,10).

ОСОБА_5 працював у Приватному акціонерному товаристві «ШУ «Покровське» в період з 16.12.2002 року по 12.06.2019 року (а.с. 37-39).

12 червня 2019 року з ОСОБА_5 стався нещасний випадок на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується актом за формою Н-1/п розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 01.08.2019 року (а.с. 13-34, 41).

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 225 від 13.06.2019 року смерть потерпілого настала в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення органів грудної клітини та живота в результаті зачеплення, роздавлення, стискування або зачеплення в об`єкті або між об`єктами (а.с. 40).

Згідно висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку основною причиною його настання та причиною смерті потерпілого стали незадовільний стан технічних виробничих об`єктів, будівель, споруд та інженерних комунікацій території в місці виконання небезпечних робіт. Також комісією було зафіксовано порушення технологічного процесу, зокрема, невиконання регламенту руху дизельного поїзного складу по похилих виробках, відсутність заборонних знаків, розстановки ІТП дільниці ШТ виконавців робіт по їх робочих місцях, здійснення руху дизельного поїзного складу по похилій частині виробки за відсутності обов`язкової присутності посадових осіб дільниці ШТ, відповідальних за безпеку робіт, відсутність постових, які повинні не допускати рух людей в зону проїзду дизелевоза (а. 13-34).

Таким чином вбачаються, що смерть потерпілого настала за наявності вини юридичної особи - підприємства відповідача.

У зв`язку зі смертю батька його малолітнім синам завдано моральну шкоду, яка полягає в їх душевних стражданнях від звістки про трагічну подію. Зі смертю батька у дітей змінився звичайних спосіб життя, адже фактично життя у них тільки починалось і їм

як ніколи була потрібна турбота та допомога батька, смерть якого стала безповоротною втратою та викликала стрес. Протягом тривалого часу вони знаходились та будуть знаходитись у стані відчаю, страху перед майбутнім. Діти відчувають психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, яке виразилось у відчутті постійної тривоги, роздратованості, порушення сну, вони стали замкнутими, досі відчувають самотність у зв`язку з втратою близької людини. Відтепер їм доведеться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що є причиною їх моральних страждань.

Частиною першою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. 3 ст. 153 КЗпП України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Пунктом 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Як наслідок, у даному випадку моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинила порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України).

Малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_5 (а.с. 8, 10).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі №6-123цс12 та від 13 листопада 2013 року у справі №6-120цс13 у спорах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю членам сім`ї працівника в результаті отриманого ним на виробництві професійного захворювання, а також про відшкодування моральної шкоди членам сім`ї працівника, який загинув унаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди членам сім`ї працівника в таких випадках здійснюється відповідно до положень ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а не за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір має суто умовний вираз.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує обсяг і тривалість страждань, виходить з того, що переживання, яких зазнала позивач у зв`язку зі смертю сина, тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена, також суд враховує, що позивач по справі зазнала моральних страждань через втрату найріднішої людини - сина.

Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування моральної шкоди в розмірі по 1500000 грн на користь кожної дитини, а всього в розмірі 300000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Позивачка просиоа стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4125,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заяа залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до наданого попереднього розрахунку суми судових витрат (а.с. 48), уточнення до попереднього розрахунку суми судових витрат (а.с. 66), акту приймання-здачі виконаних робіт за договором № 509 від 20 липня 2020 року (а.с. 49), квитанції до прибуткового касового ордеру від 21.07.2020 року та від 28.08.2020 року (а.с. 50, 64), договору доручення № 509 від 20 липня 2020 року (а.с. 51), уточнення до договору доручення № 509 від 26 серпня 2020 року (а.с. 65) вбачається, що позивачем сплачено всього адвокату ОСОБА_1 4125,00 грн..

Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивачка ОСОБА_2 була вимушена звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, те, щоаналогічна справа про стягнення моральної шкоди на користь самої позивачки, як дружини потерпілого, вже розглядалась судом, тобто всі необхідні матеріали були в наявності у представника і збирати їх не було необхідності, складання позовної заяви також не представляло складності, суд вважає, що, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, за надання правничої допомоги адвокатом Мамоновим А.А. на користь ОСОБА_2 з відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» має бути стягнуто 1000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1168 ЦК України, ст. 268 ЦК України, ст.ст. 259, 263-268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну її синам: малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень на користь кожного, а всього в розмірі 300000,00 (триста тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 (одна тисяча ) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті та проголошена його вступна та резолютивна частина в судовому засіданні 17 вересня 2020 року. Повний текст рішення складено 21 вересня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», , місцезнаходження: пл. Шибанкова, 1а, м. Покровськ, Донецька область, 85300.

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, 84122.

Суддя: