Провадження 2/127/4875/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.02.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Можливість збільшення кредитного ліміту за ініціативою банку визначена п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6, можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору передбачена п. 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору.
Відповідач ОСОБА_1 погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на сайті, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні даного договору сторони керувались також ст. 634 ч. 1 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_1 використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 17.11.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 21 365, 40 грн. Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 429, 40 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 48, 96 грн.; нарахованої пені 19 393, 45 грн.; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 993, 59 грн. штраф (процентна складова).
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути борг та судові витрати з відповідача.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 36).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі заяви № б/н від 18.02.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач ОСОБА_1 погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на сайті, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, зобов`язалась слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.44 договору короткостроковий кредит. Який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою на суму залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Банк використав своє право щодо зміни умов договору, а саме: зміни відсоткової ставки відбулись з 01.09.2014 року до розміру 34, 8%, з 01.04.2015 року до розміру 43,2 % річних. При такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується, оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10, а саме: за користування кредитом (за виключенням пільгового періоду) клієнт сплачує банку фіксовану ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту.
З 01.09.2015 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме: відповідно до п.2.1.1.3.1 клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту.
З 01.04.2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме: відповідно до п.2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181го дня з моменту порушення зобов`язань клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86, 4 % - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна голд».
Відповідач зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов п. 2.1.1.3.1 договору: договірним списанням грошей з рахунку клієнта, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором; внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.
У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат на рахунок кредиту (п.2.1.1.2.9 Договору).
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.2.11 договору, клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.
При порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (п.2.1.1.3.5 договору, п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг).
При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідач використовувала картковий рахунок та кредитні кошти та прийняла пропозицію банку на укладення договору (ст. 642 ЦК України).
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, яка, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 7-8), який не був оспорений відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 18.02.2016 року №б/н станом на 17.11.2019 року становить 21 365,40 грн. Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 429, 40 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 48, 96 грн.; нарахованої пені 19 393, 45 грн.; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 993, 59 грн. штраф (процентна складова).
Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача.
Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Загальна сума неустойки (пеня, штрафи), заявлена позивачем, складає 20 887, 04 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту.
Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, суму погашеного кредиту, те, що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, зокрема розмір погашеної заборгованості, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 17.11.2019 року і складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 429,40 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 48,96 грн., та неустойки 478, 36 грн., а всього 956,72 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 1 921 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 27.11.2019 року (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 3, 6, 526, 551, 625, 629, 634, 642, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 24 лютого 2020 року.

Суддя: