Справа № 464/566/19
пр.№ 2/464/241/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

з участю секретаря судових засідань Комарницької Р.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Зуєва Світлана Миколаївна а справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Зуєва Світлана Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом, збільшивши вимоги якого просить визнати за кожним із них право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 . На час відкриття спадщини вона із сином постійно проживала зі спадкодавцем, а тому є такими, що прийняли спадщину після його смерті. Маючи намір оформити свої права на спадкове майно, звернулася до нотаріуса, однак через відсутність у неї оригіналу документу про право власності на квартиру, її було відмовлено в оформленні права на спадщину.

Крім того, позивач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовомдо ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що ОСОБА_5 не проживала на момент смерті із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що встановлення такого факту впливає на право відповідачки на спадщину та виникнення у неї з сином права на спадщину на іншу частку спадкового майна, оскільки відповідачка ОСОБА_5 була лише зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою, однак, фактично із ним не проживала на час смерті. Понад шість років і по день смерті ОСОБА_7 проживав разом із нею (позивачкою) та малолітнім сином за адресою АДРЕСА_2 . Враховуючи те, що на час смерті ОСОБА_5 не проживала разом із спадкодавцем, відтак не вважається такою, що прийняла спадщину, заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк не подала, що свідчить про неприйняття нею спадщини та впливає на розмірі часток інших спадкоємців.

Ухвалою від 08.11.2019р. вказані позови об`єднано в одне провадження.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача заперечує повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 (матір`ю) та ОСОБА_7 (братом) у 2004 році набули у право власності квартиру АДРЕСА_1 . Позивач у 2009 році, після укладення шлюбу з ОСОБА_7 , зареєструвала своє місце проживання у спірній квартирі, як член сім`ї наймача (співвласника) квартири. В 2001 році там же було зареєстроване місце проживання їхнього сина- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Вважає, що позивач не подала жодних доказів, які б свідчили, що вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Довідка про їх спільну реєстрацію за адресою АДРЕСА_3 зазначеного факту не підтверджує, оскільки згідно неодноразово складених актів позивачка із малолітнім сином не фактично не проживають за вказаною адресою з часу їх реєстрації.

Представником позивача подано відповідь на відзив, який обгрунтовано тим, що позивачі, як члени сім`ї померлого постійно проживали разом із ним за адресою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні змісту позовів та відповіді на відзив, просить такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Щодо вимоги про встановлення факту непроживання ОСОБА_7 із відповідачкою ОСОБА_5 то вважає, що така повинна розглядатись за правилами окремого провадження, а відтак, не могла бути об`єднана в одне провадження із вимогами позовного провадження. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує заперечення на позов відповідача ОСОБА_7

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позови підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 26 вересня 2017 року, актовий запис №773.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 11.03.2008 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 ».У дному шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру № С-03008 від 15 грудня 2004 року, квартира за адресою АДРЕСА_3 на параві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Старий Сихів» вбачається, що по АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 .

Разом із тим, судом встановлено, ОСОБА_7 разом із дружиною ОСОБА_3 та неповнолітнім сином ОСОБА_13 протягом останніх шести років до дня смерті проживав по АДРЕСА_2 . Зазначене обставина стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Зокрема, свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що є власником квартири АДРЕСА_4 , яку протягом більше як шість років орендували ОСОБА_14 із дружиною ОСОБА_3 та сином. Всі ці роки вони постійно проживали у вказаній квартирі, після смерті ОСОБА_7 у ній залишилась проживати ОСОБА_16 із сином. Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ствердили, що є близькими друзями сім`ї ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , часто бували в гостях один у одного. ОСОБА_18 та ОСОБА_16 винаймали квартиру по АДРЕСА_2 , жили у ній із сином більше шести років .

Із копій матеріалів кримінального провадження (витягу із ЄРДР, протоколу огляду місця події, протоколу допиту ОСОБА_3 , постанови про закриття кримінального провадження) вбачається, що ОСОБА_17 фактично помер у квартирі АДРЕСА_4 .

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують обставину спільного проживання позивача та її малолітнього сина спільно із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та відповідно свідчать про те, що за місцем реєстрації ОСОБА_7 спільно із відповідачем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини він не проживав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч.4 зазначеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень, яке міститься у п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Виходячи із вказаних положень у разі наявності спору про право встановлення фактів, що мають юридичне значення відбувається у порядку позовного провадження.

З огляду на те, що між спадкоємцями померлого ОСОБА_7 виник спір щодо обставин прийняття чи неприйняття ними спадщини та розміру часток у спадковому майні, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту не проживання відповідача із спадкодавцем на час його смерті підлягають саме у порядку позовного, а не окремого, провадження.

Як вбачається, з постанови № 176/01-08 від 10.12.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач зверталася із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак її було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що остання не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцеві.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із копії спадкової справи, після смерті ОСОБА_7 , вбачається що така зареєстрована за заявою ОСОБА_3 від свого імені та від імені малолітнього сина ОСОБА_4 . Згідно постанови нотаріуса від 10.12.2018р. їм відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку із відсутністю документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру № С-03008 від 15 грудня 2004 року, квартира за адресою АДРЕСА_3 на параві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Виходячи із принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, враховуючи відсутність даних про домовленість співвласників щодо іншого розміру часток, суд вважає, що померлому ОСОБА_7 належало право на 1/3 частку у спільній власності на квартиру.

Враховуючи те, що позивач разом із малолітнім сином, в інтересах якого вона діє, прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , оскільки на час її відкриття проживали разом із спадкодавцем, з огляду на встановлення судом факту не проживання іншого спадкоємця - відповідача ОСОБА_5 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подання нею заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, з огляду на розмір частки у спільній власності належної спадкодавцю, а також відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що за позивачем та малолітнім ОСОБА_4 слід визнати право власності (за кожним) на 1/6 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13,76,77, 81, 89, 141, 258, 263 - 265 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

позов задоволити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 не проживала на момент смерті (час відкриття спадщини) із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2020 року.

Головуюча: