Справа № 127/1142/20
Провадження № 2/127/153/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бевз О.І.,

представника відповідача адвоката Семенюка І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариси Сергїівни про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.2018 року.

Представник позивача адвокат Бевз О.І. підтримала зазначену вище заяву та просила суд останню задовольнити з підстав, зазначених у останній.

Представник відповідача адвокат Семенюк І.В. заперечив проти задоволення вищезазначеної заяви та просив в задоволенні останньої відмовити з мотивів, викладених у письмових запереченнях на останню.

Заслухавши заяву, думки та доводи сторін з приводу останньої, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до суду із позовом про визнання заповіту ОСОБА_3 від 24.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за №1684 недійсним, відповідно до якого майно, а саме квартиру, яка належала ОСОБА_3 , що розташована по АДРЕСА_2 , остання заповіла ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2-2405, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в підготовчому засіданні стверджували, що оскаржуваний заповіт складений з порушенням вимог ст.ст.203, 205 ЦК України і саме позивач має право на вказане спадкове майно після смерті її баби. Оскільки, на даний час відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, то може вчиняти будь-які дії відносно даного майна, в тому числі і відчужувати таке майно. А тому, у разі реалізації ОСОБА_2 квартири, що розташована по АДРЕСА_2 , відновлення права позивача у разі позитивного вирішення спору та виконання судового рішення буде ускладнено.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем заявлені лише вимоги про визнання заповіту недійсним, тоді як вимоги, які б стосувались видачі правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності відповідача на вказану квартиру позивачем не оспорюються.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, однак відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання заповіту недійсним.

Також варто зазначити, що відповідач являється інвалідом І групи, у вказаній квартирі не зареєстрований, але проживає, інформації про те, що відповідач має намір відчужити останню убудь-який спосіб матеріали справи не містять.

Окрім того, враховуючи характер і обсяг позовних вимог, вид забезпечення позову, про застосування якого просить позивач, а також його обсяг, останній не є співмірним заявленим вимогам, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 04.03.2020 року.

Суддя: