Провадження №2/748/183/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору: приватний нотаріус Фефелова Юлія Костянтинівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2019 року ОСОБА_2 , діючи на підставі ордеру та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просив встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 .

В обгрунтування позову зазначено, що у 2000 році позивач познайомився із самотнім ОСОБА_4 , 1940 року народження. В той же час позивач познайомився з відповідачкою ОСОБА_3 , з котрою з тих пір мешкають разом. ОСОБА_5 почав майже щодня навідуватися до них. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач разом зі своєю сім?єю постійно допомагали спадкодавцю у вирішенні його побутових питань, купували продукти харчування, медикаменти та всі необхідні речі, бо ОСОБА_5 не мав родичів, позивача він вважав за сина, а той його за батька. З того часу вони постійно проводили спільне дозвілля, їздили на дачу, на природу, за місто, до Одеси, Миколаєва, Сімферополя, Севастополя тощо. Проводили разом всі свята та вихідні. ОСОБА_4 сподобалось проводити дозвілля на дачі позивача, що знаходиться в Півцях в садовому товаріистві «Зарічне», він жив там кожен сезон, як тільки теплішало, до самих холодів. Весь інший час ОСОБА_5 мешкав у позивача і лише іноді ночував вдома. ОСОБА_4 у 2017 році написав за згодою позивача заповіт на квартиру на відповідачку, що підтверджує факт того, що відносився до нього, як до самої близької людини, бо інших спадкоємців не мав. У 2017 році позивач виступив гарантом при отриманні ОСОБА_4 слухового апарату. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина та позивач зняв гроші з банківської картки померлого в сумі біля 20 000 грн для витрат на поховання, поминки та інших за дорученням померлого. Оскільки позивач більше п?яти років проживав зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, то в силу вимог ст. 1264 ЦК України являється спадкоємцем четвертої черги за законом, але вступити у спадщину не може, оскільки такий факт не підтверджений документально, хоча разом з відповідачем єдині, хто подали нотаріусу заяви про бажання прийняти спадщину.

23 грудня 2019 року справа надійшла до Чернігівського районного суду Чернігівської області відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2019 року для розгляду за територіальною підсудністю.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду від 17 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження відзив на позов не надходив.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відмовлено відповідачу ОСОБА_3 у прийнятті визнання позову. Закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що з ОСОБА_4 у них були відносини як батька з сином. У них були спільні інтереси, були однопартійцями. ОСОБА_4 довіряв йому свою банківську картку, з якої він іноді знімав кошти на продукти. Мешкав ОСОБА_4 в зимовий період у нього вдома, а на весняно-літній період ОСОБА_4 переїжджав до його дачного будинку, де вони разом обробляли ділянку. Жили вони однією сім"єю. Періодично з ОСОБА_4 вони їздили по різним містам України на збори та мітинги партії, де іноді залишалися та відпочивали. У ОСОБА_4 була двокімнатна квартира у м.Чернігові, яку він заповідав відповідачці, з котрою вони багато років всі разом проживали. Крім того, у ОСОБА_4 були карткові рахунки, з яких після смерті спадкодавця він знімав близько 20 000 грн на поховання. Але, на рахунку ОСОБА_4 ще є близько 70 000 грн, котрі він бажає успадкувати, але у банку йому сказали, що він має встановити факт проживання однією сім"єю зі спадкодавцем.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вона багато років співмешкає з позивачем. З ними також проживав однією сім"єю ОСОБА_4 . Останній довіряв їм з позивачем свої грошові кошти, надаючи свою банківську картку. Вони купувалий продукти та одяг. З позивачем ОСОБА_4 їздив на дачу позивача та на всілякі збори партії до інших міст України. ОСОБА_4 заповідав їй свою квартиру.

Третя особа приватний нотаріус Фефелова Ю.К. у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що проти позову не заперечує.

Заслухавши вступне слово сторін та представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років. (а.с.11)

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно заповіту від 12 грудня 2017 року (а.с.31) ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідав належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка займалася похованням спадкодавця, що підтверджується відповідними документами (а.с.13-15).

Згідно листа третьої особи у справі - приватного нотаріуса Фефелової Ю.К. від 31 січня 2020 року та Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 57719461 від 27 вересня 2019 року, після померлого ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27 вересня 2019 року заведена спадкова справа за № НОМЕР_1 . Із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . (а.с. 144, 146)

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років по день смерті спадкодавця.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю позивач надав фотокартки з його зображенням та ОСОБА_4 під час мітингів, зборів, у судових засіданнях тощо. Також надано суду фотокартки із зображенням ОСОБА_4 в одному з міст України та під час прогулянки по річці. (39-114)

До позову позивачем додано копії документів спадкодавця, а саме свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, диплому з додатком, трудової книжки, посвідчень. (а.с.16-30)

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є сусідом з позивачем по дачній ділянці в СТ "Заріччя". Він бачив, як до дачного будинку позивача постійно приїздив чоловік. Іноді він жив там. Цей чоловік з позивачем обробляли ділянку.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є сусідом позивача по дачній ділянці. Протягом близько 12 років він бачив на ділянці позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_1 говорив, що це його хороший товариш. ОСОБА_4 перебував на дачі постійно, вони з позивачем робили ремонт будинку, обробляли ділянку. У них були теплі відносини.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є однопартійцем з позивачем та померлим ОСОБА_4 . Разом вони ходили на мітинги. Він знає, що ОСОБА_4 мешкав у ОСОБА_1 , іноді він давав позивачу свою катку банківську та просив щось купити. Влітку ОСОБА_4 їздив до позивача на дачу.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом позивача в АДРЕСА_2 . Позивач мешкає у приватному будинку великою сім"єю. З ним мешкає відповідачка, діти та онуки. Крім того, багато років з ними мешкав ОСОБА_4 . Він бачив останнього на подвір"ї позивача восени, взимку та навесні.

Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили лише факт частого перебування ОСОБА_4 за місцем проживання позивача та у дачному будинку та їх показаннями не доводиться пов`язаність позивача зі спадкодавцем спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.18). Цю квартиру він і заповів відповідачці.

Наявність у сторін особистих документів ОСОБА_4 не є підтвердженням сімейних стосунків позивача зі спадкодавцем, тим паче саме відповідачка є спадкоємцем квартири померлого за заповітом і займалася його похованням, тому не є дивним, що у неї є особисті документи померлого.

Щодо договору позики від 14 вересня 2017 року (а.с.33), згідно якого позивач був гарантом виконання зобов"язань ОСОБА_4 , та фотокарток, що мають місце у матеріалах справи, то вони також не підтверджують сімейних відносин позивача із ОСОБА_4 , а лише можуть свідчити про їх товариські відносини.

Суд вважає, що позивачем не доведено належним чином те, що він проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, був пов`язаний з ним спільним побутом та мав взаємні права і обов`язки.

Крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

У справі відсутні докази наявності спадкового майна, на яке претендує позивач у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , а тому позивачем не доведено, що від встановлення даного факту залежить виникнення його права на спадкування.

Також, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом лише квартири ОСОБА_4 і не має права на спадкування іншого майна спадкодавця.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, позовна заява подана до неналежного відповідача, у зв`язку із чим суд не може прийняти визнання позову відповідачкою та у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору: приватний нотаріус Фефелова Юлія Костянтинівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 5 березня 2020 року.

Суддя В.І. Олещенко