КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4714/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року про відмову у видачі судового наказу в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

у с т а н о в и в:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила видати судовий наказ, за яким стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньок сторін: неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 07.09.2019 року Оболонський районний суд міста відмовив у видачі судового наказу з тих підстав, що ОСОБА_2 у заяві указав про існування спору між ними.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.12.2019 року, указане судове рішення було скасовано та заяву ОСОБА_1 направлено до суду першої інстанції. Скасовуючи ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив, що у статті 165 ЦПК України, визначений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, якою не передбачена можливість відмови у видачі судового наказу в зв`язку із запереченням боржника проти стягнення з нього аліментів.

При цьому судом апеляційної інстанції не взято до уваги посилання ОСОБА_2 про те, що в провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів у провадженні суду не перебувала.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, з тих підстав, що на дату подання ОСОБА_1 заяви про видачу наказу про стягнення аліментів у серпні 2019 року не було позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а стосовно його наявності, то Київський апеляційний суд при скасуванні ухвали суду першої інстанції від 07.09.2019 року зазначив, що подання позову після постановлення оскаржуваної ухвали не може бути взято до уваги. Крім того, розгляд позову про стягнення аліментів було призначено на 10.01.2020 року, а 08.01.2020 року представником ОСОБА_1 було подано заяву про залишення позову без розгляду і за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 08.01.2020 року оскаржувана ухвала суду від 02.01.2020 року в даному провадженні, була відсутня та з`явилась у ньому 10.01.2020 року. Отже є підстави вважати, що оскаржувана ухвала була прийнята судом не 02.01.2020 року, а після 08.01.2020 року, після того як була подана заява про залишення позову без розгляду. Після скасування ухвали суду від 07.09.2019 року заява ОСОБА_1 мала бути розглянута з урахуванням доданих до заяви документів та обставин, які були на момент подання заяви, про що зазначив Київський апеляційний суд в постанові від 19.12.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 указав, що судове рішення від 02.02.2020 року відповідає нормам процесуального права, зазначивши при цьому про те, що з 03.08.2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), у якому народилась донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні, як і його непрацездатні батьки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення стягувача та боржника, їх представників, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Установлено, що 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила видати судовий наказ, за яким стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньок сторін ( а.с. 1-2).

У заяві від 09 вересня 2019 року ОСОБА_2 просив відмовити у видачі судового наказу, зазначивши про те, що з 03.08.2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), у якому народилась донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні, як і його непрацездатні батьки, надавши відповідні докази (а.с.12-14).

Ухвалою від 07.09.2019 року Оболонський районний суд міста Києва відмовив у видачі судового наказу.

06.11.2019 року Оболонським районним судом м. Києва було відкрито провадження в цивільній справі №756/14480/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено розгляд справи на 10.01.2020 року в спрощеному провадженні ( а.с. 75-76).

Судом апеляційної інстанції від 19.12.2019 року, ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 07.09.2019 року скасована, заяву про видачу судового наказу ОСОБА_1 направлено до суду першої інстанції.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовлено.

Постановляючи вказану ухвалу, суд послався на невідповідність заяви вимогам п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, а також на положення п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, урахувавши ту обставину, що в провадження суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як зазначалось вище, то 06.11.2019 року Оболонським районним судом м. Києва було відкрито провадження в цивільній справі №756/14480/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено розгляд справи на 10.01.2020 року в спрощеному провадженні та як убачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, 10.01.2020 року вказаний позов був залишений без розгляду за заявою представника ОСОБА_1 , поданою нею 08.01.2020 року.

Отже, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали в даній справі наказного провадження, 02.01.2020 року, в провадженні суду знаходилась справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, унаслідок чого суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Аргументи апеляційної скарги про те, що станом на 08.01.2020 року оскаржувана ухвала суду від 02.01.2020 року, постановлена в даному провадженні, була відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішень та з`явилась у ньому 10.01.2020 року, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вона постановлена 02.01.2020 року, направлена судом першої інстанції до реєстру 03.01.2020 року, а оприлюднена 08.01.2020 року.

Твердження про те, що заява ОСОБА_1 мала бути розглянута з урахуванням доданих до заяви документів та обставин, які існували на момент подання заяви, є хибними, оскільки не відповідають нормам процесуального права.

При цьому колегія суддів звертає увагу ОСОБА_1. на те, що подавши заяву про стягнення аліментів в позовному провадженні, у той час коли нею ж було оскаржено судове рішення від 07.09.2019 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів, вона діяла на власний розсуд. Подавши заяву про залишення позову про стягнення аліментів без розгляду, ОСОБА_1 скористалась наданими їй процесуальними нормами правами та також діяла на власний розсуд.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, правові підстави для скасування якої, відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук