Справа № 694/2192/19
провадження № 2/694/102/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
17.09.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Сакун Д.І.,
за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: зменшити розмір аліментів з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини з ј частини до 1/6 частини зі всих видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.09.2015 у справі № 694/811-15ц з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх видів його доходу щомісячно.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився молодший син ОСОБА_5 , а дружина ОСОБА_6 , з якою він одружився 03.06.2015, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Окрім того позивач не має стабільного доходу, підробляє неофіційно. Відтак, оскільки його майновий стан змінився після винесення рішення про стягнення з нього аліментів, вважає що розмір аліментів має бути зменшеним.
29.01.2020 відповідачкою подано відзив, відповідно якого позовні вимоги остання визнала частково та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів з ј на 1/5 частину від заробітку позивача.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Звенигородського районного суду від 11.01.2020 року (суддя Гончаренко Т. В..) було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 15.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 2446/0/15-20 від 25.08.2020 року суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_7 звільнено.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 справу передано для розгляду судді Сакун Д. І.

Ухвалою від 07.09.2020 суддею Сакун Д. І. справу прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи зі стадії судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заперечення викладені у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області у справі №694/811/15 ОСОБА_8 визнано батьківство щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 08 травня 2015 року і до повноліття дитини (а.с.15-17).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.06.2015 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 03.06.2015 року, який зареєстрований Центральним відділом ДР шлюбів УДР ГТУЮ у місті Києві, актовий запис № 1020 (а.с.9)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.12.2019 року у позивача народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України).

З урахуванням викладеного, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини до 1/6, що є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.

Доводи відповідачки щодо наявності доходу у позивача, а відтак останній може утримувати дитину суд не знаходить переконливими, оскільки суд не вирішує питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, відповідачка звільнена від сплати судового збору, то вказані витрати стягненню з неї не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 - 184, 191, 192 СК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з ј до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 17.09.2020.

Суддя Д.І. Сакун