Справа № 462/7670/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Аврамишиній Д.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 09.12.2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2118 грн. та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1699 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2009 року. У шлюбі у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вона з відповідачем проживають окремо, діти проживють з позивачкою, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 5-ти річного віку. Зазначає, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а тому з нього повинні бути стягненні аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

20.01.2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час він дійсно проживає окремо від позивача та їхніх дітей, проте, він, як батько, постійно спілкується з дітьми, цікавиться їхнім життям, бере участь у їх вихованні, періодично купляє дітям необхідні речі, подарунки та дає грошові кошти. Вказує, що позовні вимоги позивача визнає частково, так як його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину. На даний час він не працевлаштований, у нього відсутній постійний дохід, а здійснюючи дрібні ремонти має лише непостійний, сезонний заробіток. Крім того на його утриманні є непрацездатна матір, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка часто хворіє та потребує постійного амбулаторного лікування. Просить суд визначити мінімальний гарантований розмір аліментів, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Також заперечує проти стягнення з нього витрат понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 8000 грн., вважає їх необгрунтованими та не співмірними з складністю справи.

03.02.2020 року позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначила, що покликання відповідача на ту обставину, що він є безробітним, свідчить лише про його особисте не бажання працювати. Мати відповідача не перебуває на його безпосередньому утриманні, так як вона отримує пенсію та має ще двох працездатних дітей. Натомість позивач, перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка потребує додаткового догляду, не взмозі забезпечити дітям мінімальний прожитковий рівень. Просить позов задовольнити.

14.02.2020 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких зазначив, що позивачка з дітьми проживає не за місцем рєстрації у АДРЕСА_1 . Вказану квартиру АДРЕСА_2 позивач здає в оренду, від чого має відповідний дохід. Звертає увагу суду, що на його утриманні перебуває матір, пенсії якої не вистачає на її постійне лікування. Також наголошує, що він в жодному разі не усувався та не має наміру усуватися від виховання та утримання своїх дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічно наведеними в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач дав пояснення аналогічно наведеними у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходив з наступного.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 10-12/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №729 від 20.11.2019 року вбачається, що діти сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають і зареєстрвані з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 13/.

Також судом встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитною до 5 річного віку за медичним висновком №120 від 02.10.2019 р., період відпустки з 05.10.2019 р. по 04.04.2020 р., що підтверджується наказом (розпорядження) № ВК-3/2926 від 03.10.2019 р. про надання відпустки /а.с. 14/.

В довідці Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області № 36 від 16.01.2020 року зазначено, що ОСОБА_3 згідно трудової книжки АХ № 157068 не працює з 22.07.2008 року по даний час /а.с. 28/.

Також в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю відповідача /а.с. 31/.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Виходячи із вищенаведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей, який батьки повинні забезпечити дітям, враховуючи те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2118 грн. та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1699 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Покликання відповідача на те, що він офіційно не працює і що в нього на утриманні перебуває мати пенсійного віку, не є належними доказами, які підтверджують матеріальну неспроможність відповідача сплачувати прожитковий мінімум для своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи вік та стан здоров`я відповідача, суд дійшов висновку про те, що він може працювати та сплачувати аліменти узавленому позивачем розмірі. Натомісь, покликання відповідача на те, що на його утриманні перебуває його матір не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, а наявність медичної довідки про стан здоров`я матері відповідача не свідчить про необхідність постійного догляду за нею та не можливість відповідача працювати.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

Згідно договору про правову допомогу від 05.11.2019 року, ордера серії ЛВ №061446 на надання правової допомоги від 01.02.2020 року, акту виконаних робіт від 31.01.2020 року долучених до матеріалів справи, вбачається, що позивач уклала з адвокатом Яцуляком Т.Р. договір про надання правової допомоги. В прибутковому касовому ордері № 1 від 31.01.2020 року зазначено, що адвокатом Яцуляком Т.Р. прийнято від ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 31.01.2020 року. В прибутковому касовому ордері № 1 від 03.01.2020 року зазначено, що адвокатом Яцуляком Т.Р. прийнято від ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн., проте у квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 03.01.2020 року зазначена сума прописом п`ять тисяч гривень, а цифрами 2000 грн., що є неналежним доказом на підтвердження суми оплати у розмірі 5000 грн. Враховуючи дані розбіжності, суд вважає доведеним з боку позивача оплату витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь держави 768,40 грн. судового збору та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, керуючись ст.ст.180-184, 191, 192 СК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ІН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн. та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн щомісяця, починаючи з 09.12.2019р. до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах місячної суми стягнення.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_1 ) в дохід держави 768,40 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ІН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІН НОМЕР_2 ) 4000 (чотири тисячі витрат) грн витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.