Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 02.03.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.03.2020 року.

Позивач, ОСОБА_1 , звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №676. Від вказаного шлюбу у подружжя народилося двоє синів.

Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний момент шлюбні відносини між сторонами існують тільки формально. Позивач стверджує, що відповідач кілька місяців проживає окремо, у нього фактично склалися шлюбні відносини з іншою жінкою

Окрім того в позовній заяві вказано, що за таких обставин, подальше збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведені обставини, просить строк на примирення не давати.

З огляду на викладене позивач просить: розірвати шлюб, укладений 08 жовтня 1994 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради ( актовий запис № 676).

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу у її відсутності, позовну заяву підтримує повністю, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити.

За викладених обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на подані позивачем та відповідачем заяви, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб - 08.10.1994 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданого 08.10.1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №676.

Від вказаного шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, та фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально.

Відповідач у письмовій заяві від 02.03.2020 р. визнав позовні вимоги та просив їх задоволити.

Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.

Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Окрім того суд бере до уваги, те що подружжя проживає окремо.

Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторонами не заявлено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 115, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 13, 76, 81, 141, 200, 206, 265, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 08 жовтня 1994 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради ( актовий запис № 676) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош