14.09.2020 Справа № 756/9028/20
Справа № 756/9028/20
Провадження № 2-з/756/258/20
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Плясі Б.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

До початку підготовчого судового засідання від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме 2/3 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 з метою забезпечення у майбутньому виконання боржником можливого рішення у цій справі.

Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте заява представника позивачки не містить належного обґрунтування з посиланням на реальні обставини підтвердженні належними доказами припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення, а наведені ним в судовому засіданні доводи щодо мити з якою сторона позивача просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме з метою спонукання відповідача до виконання грошового зобов`язання, у розумінні змісту ст. 149 ЦПК України не може бути підставою для забезпечення позову.

Крім того, як вбачається зі змісту скріншотів переписки сторін у месенджрі, ОСОБА_3 визнає наявність боргових зобов`язань перед позивачкою, посилаючись на тимчасові фінансові скрутності.

За таких обставин заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. ст. 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18.09.2020 року.

Суддя