Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Гончаровій К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до районного суду з позовом, у якому, просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 7370,22 грн.

Позов мотивований тим, що на підставі виконавчого листа № 2-1214, виданого 13 липня 2010 року Василівським районним судом Запорізької області, відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму.

Однак, відповідач рішення суду щодо сплати коштів на утримання дітей не виконує належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів.

Згідно наданого Василівським районним відділом державної виконавчої служби розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 30.06.2019 року заборгованість відповідача за період з 25.06.2010 р. по 30.06.209 р. складала 7370,22 грн. Дана заборгованість виникла з червня 2010 року та зростала внаслідок сплати аліментів не у повному розмірі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, надав лист з проханням вирішити питання по суті справи на розсуд суду.

Суд, встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка у їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: сина - ОСОБА_4 (повнолітній), ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

(а/с 10 копія свідоцтва про народження) та сина ОСОБА_3 (повнолітній), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 15.06.2010 року було видано виконавчий лист 13.07.2010 р., яким суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кам`янське на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 250,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Набрало чинності 25.06.2010 р. (а/с 13-14).

На даний час виконавче провадження перебуває у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а/с 15).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю., станом на 30.06.2019 р. заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на утриманні дітей за період з 25.06.2010 року по 30.06.2019 року становить 7370,22 грн. (а/с 16-19).

Судом встановлено, відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Разом з тим, відповідач у судове засідання не з`явився, але позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

А відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів.

Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого.

При розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, у якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення у кожному місяці.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені та помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Таким чином, за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і становить 7370,22 грн.

Суд, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка від суми несплачених аліментів у розмірі 7370,22 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, і правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Оскільки, дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» при подачі позову звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дітей у сумі 7370 грн. (сім тисяч триста сімдесят) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова