Ухвала

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 307/1418/18

провадження № 61-13097ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кохман Марія Василівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на землю, державної реєстрації земельної ділянки та знесення самочинно збудованої частини будівлі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: скасувати рішення 22 сесії 6 скликання Калинівської сільської ради від 16 грудня 2014 року № 1016, яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,0100 га у власність ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаражу; скасувати свідоцтво про право приватної власності на земельну ділянку, індексний номер 32180901 від 14 січня 2015 року, видане ОСОБА_2 для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,01 га; скасувати державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, номер витягу НВ-01, яка у власності ОСОБА_2 площею 0,0100 га надана йому для будівництва індивідуального гаража, дата реєстрації 18 листопада 2014 року; скасувати рішення 8 сесії 7 скликання Калинівської сільської ради від 09 червня 2017 року № 495 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , площею 0,0097 га для будівництва індивідуального гаражу; скасувати державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, номер витягу НВ-017, яка зареєстрована на ОСОБА_3 площею 0,097 га для будівництва індивідуального гаражу; знести частину самочинно збудованої будівлі, яка прибудована до будинку, що належить ОСОБА_2 , та розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :04:001:0226, загального користування, за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів на його користь 4 935 грн судового збору та 20 000 грн витрати за надання правової допомоги.

Тячівський районний суд Закарпатської області рішенням від 05 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, в задоволенні позову відмовив.

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кохман М. В., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кохман М. В., узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кохман Марія Василівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев