Постанова

Іменем України

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 592/7375/18

провадження № 61-13169св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року у складі судді Алфьорова А. М. та постанову Сумського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк»), про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна і визнання солідарними боржниками.

Позовна заява мотивована тим, що з 05 листопада 1994 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року. За час шлюбу ними було придбано дві однокімнатні квартири, право власності на які за його письмовою згодою було зареєстровано за ОСОБА_3 .

Крім того, за час перебування сторін у шлюбі, ним були укладені кредитні договори з АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Кредобанк». Вказував, що кошти, отримані за вказаними кредитними договорами, були використані в інтересах сім`ї, зокрема, на придбання продуктів харчування, медикаментів, зняття готівки.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просив суд визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , визнавши за ним право власності на 1/2 частини цієї квартири; визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 Суми об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , визнавши за ним право власності на 1/2 частини цієї квартири. Провести поділ спільного майна подружжя, припинивши при цьому право спільної сумісної власності сторін, а саме: виділити йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та визнати за ним право приватної власності на цю квартиру; виділити ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право приватної власності на цю квартиру. Визнати його і ОСОБА_3 солідарними боржниками по сплаті кредитних зобов`язань за кредитними договорами, укладеними з АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Кредобанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Визнано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 Сумиоб`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Проведено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , припинивши при цьому право спільної сумісної власності сторін.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 027,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне нерухоме майно було придбано сторонами за час шлюбу, отже, це майно відповідно до статті 60 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності, а згідно з частиною першою статті 70 СК України частки сторін у цьому майні є рівними. При цьому відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання сторін солідарними боржниками за кредитними зобов`язання, оскільки це призведе до втручання суду у господарську діяльність банків, з якими укладено відповідні кредитні договори.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року у частині поділу нерухомого майна скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення.

Проведено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , наступним чином: виділено ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 201 514,00 грн, припинивши його право спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 209 373,00 грн, припинивши її право спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 859,00 грн у рахунок компенсації різниці вартості нерухомого майна.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 655,54 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, виділивши позивачу однокімнатну квартиру, в якій на даний час проживає відповідач, не навів мотивів для такого висновку, тому наявні підстави для скасування рішення у цій частині. При цьому відсутні підстави для визнання сторін солідарними боржниками за кредитними договорами, оскільки позивач не надав суду доказів наявності заборгованості за цими договорами на момент розірвання шлюбу.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про визнання сторін солідарними боржниками скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних вимог.

Судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржуються, тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України у цій частині у касаційному порядку не переглядаються.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні його позовних вимог про визнання сторін солідарними боржниками, не врахували, що за час шлюбу ним були укладені кредитні договори з АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Кредобанк» та отримані за цими договорами кошти були використані в інтересах сім`ї, зокрема, на придбання продуктів харчування, медикаментів, зняття готівки, а тому суди безпідставно не визнали його і ОСОБА_3 солідарними боржниками за вказаними кредитними договорами.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Кредобанк» і ОСОБА_3 подали відзиви на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права або допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 листопада 1994 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Конотопського району Сумської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було розірвано.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т. А. та зареєстрованим у реєстрі за № 2407, ОСОБА_3 набула у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 15 травня 2018 року, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість квартири АДРЕСА_1 становить 209 373,00 грн.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 15 липня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А. О. та зареєстрованим у реєстрі за № 2733, ОСОБА_3 набула у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 15 травня 2018 року, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість квартири АДРЕСА_2 становить 201 514,00 грн.

27 червня 2006 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого на ім`я останнього випущено платіжну картку терміном дії до 30 червня 2018 року.

22 вересня 2014 року між АТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6584, за умовами якого останньому на кредитну картку встановлено кредитну лінію у розмірі 19 900,00 грн.

19 грудня 2016 року між АТ «Кредобанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № RF2-34123, терміном дії до 17 грудня 2021 року. Станом на 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом 26 596,51 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

З урахуванням вказаного, встановивши, що на момент розірвання сторонами шлюбу, у позивача була відсутня заборгованість за кредитними договорами, укладеними з АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Кредобанк», а вона виникла пізніше, тобто після припинення сторонами шлюбних відносин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 солідарними боржниками за цими борговими зобов`язання.

Твердження заявника, що отримані ним кредитні кошти були використані в інтересах сім`ї на правильність висновків не впливають, оскільки без доведеності виникнення заборгованості до припинення шлюбних правовідносин відсутні підстави для висновку про визнання колишньої дружини солідарним боржником.

Таким чином, доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних і обґрунтованих судових рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення, в частині, що була предметом перегляду, - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів у цій частині не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 29 травня 2019 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Кредобанк», про визнання солідарними боржниками залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян