єдиний унікальний номер справи 546/1017/19
номер провадження 2/546/149/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

17 вересня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

представника позивача адвоката Беркути В.Л.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Кумечка І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання недійсним рішення Решетилівської селищної ради Полтавської області та скасування запису про державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в :

17.09.2019 до Решетилівського районного суду надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивачка просить суд визнати недійсним рішення Решетилівської селищної ради від 27 жовтня 2016 року про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність ОСОБА_1 , площею 0,0730 га, розташованої в АДРЕСА_1 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності №17212461 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею вказаної земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 010038, виданого 30.01.2004.

04.10.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи не було завершено у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19.

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення повторного автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 07.02.2020.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 04.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О., яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.

13.08.2020 суддею Романенко О.О. справу прийнято до розгляду та повторно розпочато розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.09.2020 до закінчення підготовчого провадження, позивачкою до суду надано заяву про зміну предмету позову (а.с.76), у якій вона посилається на те, що 05.12.2019 до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено зміни, тому вважає, що виникла потреба у заміні позовної вимоги «скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 17212461 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на вимогу «Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,073 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :30:004:0655, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ».

Дослідивши заяву про зміну предмету позову суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення т міркування щодо предмету спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідна відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Вказана заява про зміну предмету позову ОСОБА_2 від 10.09.2020 не є заявою з процесуальних питань, а відноситься до заяв по суті, оскільки містить змінені вимоги позову.

Тому форма та зміст такої заяви повинні відповідати заявам по суті справи, а саме ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Вищевказана заява про зміну предмету позову не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

- п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: у заяві не зазначено повне ім`я відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України третьої особи, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача та третьої особи;

- п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: відсутнє зазначення ціни позову;

- п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- ч. 4 ст. 177 ЦПК України: до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Позовна вимога про припинення права власності відповідача на нерухоме майно носить майновий характер.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Земельна ділянка, згідно ст. 181 ЦК України, є нерухомим майном і має вартість.

До позовної заяви позивачкою додано квитанцію від 16.09.2019 про сплату судового збору в розмірі 1536,80 гри, з розрахунку за дві вимоги немайнового характеру (а.с.1).

У зв`язку з поданням заяви про зміну предмету позову, одна з двох заявлених позовних вимог є вимогою майнового характеру, а тому судовий збір за таку вимогу підлягає сплаті в порядку Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день пред`явлення заяви про зміну предмету позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Однак, позивачкою цю вимогу не виконано.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи те, що позивачкою не вказано ціну позову, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає доплаті.

Тому, після визначення ціни позову, позивач має доплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день пред`явлення заяви про зміну предмету позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості вирішити питання прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, а тому заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк на усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про зміну предмету позову - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків заяви про зміну предмету позову, але не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви про зміну предмету позову, вказані у даній ухвалі, не будуть усунені, заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Романенко