Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2079/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради Виноградівського району про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Королівської селищної ради Виноградівського району про визнання права власності,.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було АДРЕСА_1 .

За час свого життя ОСОБА_2 склала на користь позивача заповіт від 07.05.2018 р. за реєстровим номером №51.

За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовив. Така ситуація обумовлена тим, що правовстановлюючі документовані матеріали, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцю, у розпорядженні позивача відсутні, а віднайти їх по смерті ОСОБА_2 не вдалося.

Оскільки будинок будівництвом завершений, враховуючи що на житловий будинок з надвірними будівлями у позивача відсутні правовстановлюючі документи, позивач не має можливості оформити свідоцтво на право на спадщину за законом і змушений звернутися із даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.26).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак до суду селищним головою Фабриці П.Т. подано письмову заяву № 02-04/510 від 09.09.2020 р. про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.23).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Королево Виноградівського району померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

За час свого життя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 склала заповіт, яким все належне майно заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , - позивачу по справі (а.с.9 - 9зв.).

Згідно довідки КП "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 завершений будівництвом.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01. 01.2013 житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Королівською селищною радою 08/.08.21001 р. на підставі рішення виконкому №85 від 19.07.2001 р. (а.с.10, 11-13 зв.).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, будинок будівництвом завершений, знаходиться в сільському населеному пункті, 1998 року побудови, має окремий порядковий номер, зареєстрований у встановленому законом порядку, однак правовстановлюючі документи виготовлені, однак такі відсутні у позивача. Інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Вимоги позову задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо