1Справа № 2-1129/11 4-с/335/23/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кара Ю.М., представника зацікавленої особи ПАТ «МетаБанк» - Приставки О.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Долженка Дмитра Олександровича та Стебловської Юлії Олександрівни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кари Юлії Миколаївни звернулася до суду зі скаргою, яку у ході розгляду справи було уточнено, на дії державних виконавців Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Долженка Дмитра Олександровича та Стебловської Юлії Олександрівни, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», ОСОБА_2 .

В обґрунтування уточненої скарги зазначено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011 у цивільній справі № 2-1129/11 позов ПАТ КБ «МетаБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на корить Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 65 009,00 гривень, судовий збір 650,09 гривень та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

06.04.2020 на електронну пошту адвоката Кари Ю.М. надійшла відповідь на адвокатський запит №25 від 12.02.2020 з якої вбачається, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження АСВП №53687429 з примусового виконання виконавчого листа №2-1129/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 19.04.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» боргу у розмірі 65 779,09 грн., який надійшов на виконання з Печерського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, у зв`язку з відмовою у відкритті виконавчого провадження.

Згідно даних АСВП на виконанні перебувало виконавче провадження №37942061 з примусового виконання цього ж самого виконавчого документу, але закінчено 06.11.2014 на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до даних, що містяться в АСВП, місце проживання боржника звзначено: АДРЕСА_1 . Надати копію заяви про відкриття виконавчого провадження немає можливості.

До відповіді на адвокатський запит додана постанова про відкриття виконавчого провадження №53687429 від 04.05.2017. В постанові про відкриття виконавчого провадження мається ідентифікатор доступу до АСВП №53687429. В АСВП №53687429 міститься наступна інформація, однак відсутні копії документів:

05.12.2019 Постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних;

05.12.2019 Постанова про арешт коштів боржника;

21.01.2020 Постанова про передачу виконавчого документа/провадження;

23.01.2020 Постанова про прийняття до виконання ВП;

06.04.2020 Постанова про звернення стягнення на заробітну плату…

Пізніше на запит адвоката Кара Ю.М. була отримана друга відповідь державного виконавця від 10.06.2020 №37052 від 12.02.2020 №25, в якій зазначено, що виконавче провадження відкрито за місцем роботи боржника ТОВ «Фоззі-Січ» по вул.Промислова, 5 у м.Вишневе. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 звільнена з ТОВ «Фоззі-Січ» у 2010 році з переведенням до ТОВ «Фоззі- Фуд». У 2014 році ОСОБА_1 була звільнена з підприємства за власним бажанням. Отже, на момент відкриття виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 офіційно не працювала, а ні у ТОВ «Фоззі-Січ», а ні у ТОВ «Фоззі- Фуд».

Враховуючи, що у виконавчому документі зазначена фактична адреса реєстрації та проживання боржника ОСОБА_1 м.Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_1 , за якою боржник ніколи не була зареєстрована та не проживала, то у державного виконавця не було підстав для прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження.

Заявник вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №05687429 від 04.05.2017 була прийнята державним виконавцем Долженком Д.О. із пропуском строку пред`явлення виконавчого документу для виконання, який становить один рік.

Крім того, 26.11.2015 державним виконавцем Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області було повторно відкрито виконавче провадження і в цей же день винесена постанова про передачу виконавчого документу до Печерського районного ВДВС м.Києва за місцем роботи боржника ОСОБА_1

27.07.2016 державним виконавцем Печерського районного ВДВС м.Києва винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки відсутнє підтвердження щодо отримання боржником доходів у Печерському районі м.Києва на дату закінчення виконавчого провадження, що на думку заявника свідчить про те, що виконавчий лист надійшов до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області з явним порушенням строку для його пред`явлення.

Також, заявник зазначає, що згідно інформації про виконавче провадження №53687429, виконавчий документ надійшов до відділу 03.04.2017, а виконавче провадження відкрито більше ніж через місяць 04.05.2017, і матеріали справи не містять в собі підтвердження підстав відкриття виконавчого провадження у даному відділі.

Крім того, підставою для відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу ДВС виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження, проте остання відсутня в матеріалах виконавчого провадження.

Державний виконавець Києво-Святошинського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Долженко Д.О. не пересвідчився у тому, чи отримувала ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження, виніс в межах виконавчого провадження інші незаконні постанови.

Так, ОСОБА_1 не отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому державні виконавці вищевказаної установи не мали права вчиняти виконавчі дії, а саме накладати арешт на кошти боржника, виносити постанову про звернення стягнення на заробітну плату.

Виконавчий лист № 2-1129/11 був виданий на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011, яке було ухвалено про стягнення заборгованості з двох відповідачів, заявниці та ОСОБА_2 , а тому, на думку заявника, виконавчий лист не відповідає вимогам ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим виконавче провадження відкрите за незаконною постановою, а тому повинно бути закінчено шляхом скасування прийнятих рішень.

Крім того, 10.12.2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Карою Ю.М. було укладено договір про надання правничої допомоги № 25. Згідно акту прийому передачі виконаних робіт і послуг за договором про надання правничої допомоги № 25 від 10.12.2019, детального розрахунку вартості адвокатського гонорару та квитанції, ОСОБА_1 прийняла надані правничі послуги та сплатила адвокату Карі Ю.М. гонорар у розмірі 5 000 грн. Отже, заявник у зв`язку із порушенням його прав ВДВС, при зверненні до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя понесла судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., які на її думку підлягають стягненню із ВДВС.

Крім того, в подальшому ОСОБА_1 очікує понести судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. Договір про надання правової допомоги, акти виконаних робіт та квитанція про сплату послуг будуть надані під час розгляду скарги.

З урахуванням зазначеного, заявник просить суд:

визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53687429 винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Долженком Д.О. 04.05.2017 року за виконавчим листом №2-1129/2011, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя;

зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закрити виконавче провадження №53687429 боржник ОСОБА_1 та повернути виконавчий лист № 2-1129/2011, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, стягувачеві;

скасувати постанови винесені державними виконавцями Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні № 53687429 від 04.05.2017;

стягнути з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.;

Ухвалою судді від 16.04.2020 призначено судове засідання з розгляду скарги та витребувано з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) копію матеріалів виконавчого провадження № 53687429 від 04.05.2017 (боржник - ОСОБА_1 ).

15.06.2020 з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 53687429 та інформація щодо самого виконавчого провадження.

24.06.2020 до суду від представника АТ «МетаБанк» надійшли заперечення на скаргу, у яких АТ «МетаБанк» вважає скаргу необґрунтованою, безпідставною та вважає, що виконавчий лист було подано в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Твердження заявника про те, що відкрито провадження з пропущенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не відповідає дійсності, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлюється для стягувача, у разі повернення виконавчого листа стягувачу з підстав, передбачених ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 02.06.2016) та ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у поточній редакції), але у даному випадку виконавчий лист стягувача не повертався.

Крім того, у разі направлення виконавчого листа за належністю до іншого органу ДВС, копія заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження не додається.

Також, посилання заявника на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» спростовується наданою копією виконавчого листа, у якому зазначено одного боржника та вказано, що борг стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

26.06.2020 до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Кари Ю.М. надійшли письмові пояснення у яких зазначено про те, що наданий державним виконавцем лист вих. №б/н 37052 від 10.06.2020 містить в собі суперечливу інформацію.

Так, згідно відповіді державного виконавця зазначено, що 24.03.2013 вперше до відділу було подано заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1129/2011 від 19.04.2011. Заяву стягувача подано за місцем роботи боржника ТОВ «Фоззі-Січ» по вул.Промислова, 5 у м.Вишневе. Однак, згідно даних, які містяться на зворотній стороні виконавчого документа, 28.03.2013 виконавче провадження було завершено Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а тому виконавчий документ не міг надійти до Києво- Святошинського ВДВС 24.03.2013 року, оскільки він ще знаходився у Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя. Твердження надані у відповіді, щодо місця роботи боржника ОСОБА_1 також суперечать фактичним обставинам, оскільки станом на 24.03.2013 року ОСОБА_1 працювала у ТОВ «Фоззі-Фуд».

Згідно відповіді Хортицького ВДВС м.Запоріжжя, виконавчий лист № 2-1129/2011 від 19.04.2011 року, 28.03.2013 року на підставі постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, направлений за належністю до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області за місцем знаходження офісу ТОВ «Фоззі-Фуд», де працювала ОСОБА_1 . Таким чином, до Києво-Святошинського ВДВС не міг вперше подаватися виконавчий документ разом із заявою стягувача.

Не узгоджуються і посилання державного виконавця на те, що 06.11.2014 державним виконавцем відділу проводилась перевірка бухгалтерії ТОВ «Фоззі-Фуд» де начебто працювала ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виконавчий документ направлений до Печерського районного ВДСВ м. Києва, яким в подальшому відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки на той час ОСОБА_1 у ТОВ «Фоззі-Фуд» не працювала, а була звільнена із вказаного підприємства 01.07.2014 року за власним бажанням.

26.11.2015 державний виконавець Києво-Святошинського районного ВДВС повторно відкрив виконавче провадження та проводив перевірку, і в цей же день виніс постанову про передачу виконавчого документа до Печерського районного ВДВС м. Києва, начебто за місцем роботи боржника ОСОБА_1 .

Згідно постанови від 27.07.2016 року державним виконавцем Печерського районного ВДВС м. Києва повторно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у звязку з відсутністю підтвердження отримання боржником доходів у Печерському районі м Києва на дату закінчення виконавчого провадження.

Станом на 01.04.2015 року боржник ОСОБА_1 офіційно працювала у ФОП ОСОБА_3 , яке зареєстровано у м. Запоріжжя.

Як зазначає заявник, не узгоджується з фактичними обставинами і відкриття втретє виконавчого провадження 04.05.2017 року, оскільки були відсутні підстави для його відкриття у Києво-Святошинському районному ВДВС. На час відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_4 ніде не працювала, була зареєстрована та мешкала в АДРЕСА_2 , з 1995 року та по теперішній час. Будь-які дії щодо встановлення місця роботи державним виконавцем не проводились. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, щодо місця роботи боржника. Крім того, надані матеріали виконавчого провадження не містять в собі підтвердження проведення виконавчих дій з 2017 року.

Крім того, у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У виконавчому провадженні відсутні будь-які підтвердження надіслання та отримання боржником ОСОБА_1 постанов, запитів, заяв, повідомлень та інших процесуальних документів.

Матеріали виконавчого провадження не містять в собі заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження та підтвердження сплати авансового внеску.

Згідно інформації про виконавче провадження № 53687429, виконавчий документ надійшов до відділу 03.04.2017 року, а виконавче провадження відкрито більше ніж через місяць 04.05.2017 року, що є порушенням ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області Стебловська Ю. О., встановивши, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Крамниця Добра-А» з 01.12 2018, яке знаходиться в м.Запоріжжі, не вчинила відповідних дій для передачі виконавчого документа до належного відділу за місцем роботи боржника.

Крім того, у відповіді державного виконавця від 24.03.2020 №10244 на запит адвоката Кари Ю.М. від 12.02.2020 №25 зазначено про те, що виконавче провадження відкрито за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 (місце знаходження ТОВ «Фоззі-Січ» у 2010 році), а у відповіді, що направлена суду міститься інформація, що виконавче провадження відкрито за місцем роботи боржника ТОВ «Фоззі-Січ» м.Вишневе, вул.Промислова, буд.5. Отже з відповіді вбачається, що боржник працює та мешкає за однією адресою, отже державний виконавець, взагалі не володіє інформацією стосовно того, як було обрано місце відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні адвокат Кара Ю.М. вимоги скарги на дії державного виконавця підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі та поясненнях. Вимоги скарги в частині стягнення витрат на правову допомогу не підтримала, посилаючись на те, що на час розгляду скарги між нею та її довірителем не підписано відповідні документи на підтвердження витрат на правову допомогу.

Представник ПАТ «Мета Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі та просив відмовити у її задоволенні з підстав, які викладені у запереченнях на скаргу на дії державного виконавця.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, розглянувши доводи скарги та дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали виконавчого провадження, в межах вирішуваного питання, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державних виконавців Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Долженка Д.О. та Стебловської Ю.О. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011 у цивільній справі № 2-1129/11 позов Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на корить ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 65 009,00 гривень, судовий збір 650,09 гривень та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

На виконання зазначеного заочного рішення суду 19.04.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на корить ПАТ «МетаБанк» заборгованості за кредитом в розмірі 65 009,00 гривень, судового збору 650,09 гривень та витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 14.10.2012.

31.07.2012 оригінал виконавчого листа разом із заявою про відкриття виконавчого провадження було подано до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, що підтверджується копією заяви про відкриття виконавчого провадження, яка міститься в матеріалах цивільної справи із відміткою про отримання Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ.

Як встановлено з відповіді Хортицького відділу ДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1129/11 від 19.04.2011, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості 65 779,09 грн.

31.07.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», і з тих підстав, що боржник працює у ТОВ «Фоззі-Фуд», головний офіс якого знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Промислова, буд.5, що є територією Києво-Святошинського району, виконавчий лист було направлено за належністю до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. Вказані обставини підтверджуються відміткою державного виконавця на виконавчому листі, де також зазначено, що сума боргу не була стягнута.

06.11.2014 Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби було закінчено виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Утримання за виконавчим листом не проводилось. Вказані обставини підтверджуються відміткою державного виконавця на виконавчому листі.

26.11.2015 Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби також було закінчено виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Утримання за виконавчим листом не проводилось. Вказані обставини підтверджуються відміткою державного виконавця на виконавчому листі.

Як зазначено у листі Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавче провадження двічі направлялося до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві, оскільки було встановлено, що місце роботи боржника знаходиться на території Печерського району м. Києва. Проте, вказані виконавчі провадження поверталися ВДВС Печерського РУЮ до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у зв`язку з не підтвердженням місця роботи боржника на території Печерського району м. Києва.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 04.05.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 53687429, яке на даний час перебуває на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

05.12.2019 заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Стебловською Ю.О. винесено постанову у виконавчому провадженні ВП №53687429 про арешт коштів боржника ОСОБА_1

06.04.2020 заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Ю.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий лист № 2-1129/11, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 19.04.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості у розмірі 65 779,09 грн., стягувачу ПАТ «МетаБанк» не повертався, а виконавчий лист з примусового стягнення рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, з моменту звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, знаходився на виконанні різних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, з приводу доводів заявника про те, виконавче провадження було відкрито 04.05.2017 з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент розгляду скарги), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції в редакції чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

З виконавчого листа № 2-1129/11, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 19.04.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості у розмірі 65 779,09 грн., вбачається, що строк його пред`явлення до виконання встановлено до 14.10.2012.

Виконавчий лист № 2-1129/11 було пред`явлено до виконання стягувачем ПАТ «МетаБанк» до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ 31.07.2012, тобто у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) та відповідно до п.1 ч.4 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З виконавчого листа № 2-1129/11 вбачається, що виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент закінчення виконавчого провадження у Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ), тобто у зв`язку з направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Так виконавчий лист було направлено за належністю до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

Після чого, виконавчий лист неодноразово пересилався між Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області та ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

На даний час виконавчий лист № 2-1129/11 перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання у межах встановленого законом строку, та він жодного разу не повертався стягувачу, а пересилався із однієї виконавчої служби до іншої, то твердження заявника про те, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставним та необґрунтованими.

При цьому, суд зазначає, що положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги) щодо переривання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання можуть застосовуватися у тому разі, коли виконавче провадження буде завершено та виконавчий лист буде повернуто безпосередньо стягувачу, а не тоді коли виконавчий документ пересилається із однієї виконавчої служби до іншої, за територіальною юрисдикцією.

Не заслуговує на увагу також і твердження заявника про те, що у Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження №53687429, оскільки з 2014 року ОСОБА_1 офіційно не працювала, а ні у ТОВ «Фоззі-Січ», а ні у ТОВ «Фоззі-Фуд», виходячи з наступного.

За змістом ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, виконавчий лист № 2-1129/11 пред`явлено стягувачем до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, оскільки боржник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально знаходиться у Хортицькому районі м. Запоріжжя та на яку розповсюджуються юрисдикція Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ.

У 2013 році Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було надіслано виконавчий лист № 2-1129/11, оскільки ТОВ «Фоззі-Січ», у якому боржник (відповідно до трудової книжки, працювала з 22.10.2011 по 01.07.2014), знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Інструкцією з примусового виконання рішень, не передбачено можливість державного виконавця до відкриття виконавчого провадження, яке надійшло з іншого відділу державної виконавчої служби для виконання на підставі не скасованої постанови державного виконавця, відмовляти у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, суд доходить до висновку, що державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби, отримавши від Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ виконавче провадження, яке було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент винесення постанови від 28.03.2013) із відомостями про місце робота боржника на території Києво-Святошинського району Київської області, зобов`язаний був відкрити виконавче провадження, а відтак доводи заявника щодо незаконності постанови державного виконавця є необґрунтованими.

Доводи заявника про те, що у державного виконавця відсутні були підстави для відкриття виконавчого провадження через відсутність заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом МЮУ № 512/5 від 02.04.2012 (у редакції чинній на момент направлення виконавчого листа з Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області), у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Отже, у зв`язку з направленням виконавчого листа за належністю до іншого органу ВДВС, до постанови про закінчення виконавчого провадження копія заяви стягувача державним виконавцем не додається.

Не заслуговують на увагу і доводи заявника щодо відсутності підтвердження сплати авансового внеску, з таких підстав.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ), з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Враховуючи те, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-1129/11 були розпочаті Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ ще у 2013 році, то вимоги щодо обов`язкового внесення авансового внеску на вказане виконавче провадження не поширюються.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги) передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Проте, зазначене положення частини другої статті 26 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є не конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент розгляду скарги), у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Зазначена вимога до виконавчого листа містилась і у ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (чинній на момент видачі виконавчого листа).

Наявна в матеріалах справи копія виконавчого листа № 2-1129/11 повністю відповідає вищезазначеним вимогам, а відтак доводи скарги щодо невідповідності виконавчого листа вимогам Закону, оскільки в ньому зазначено лише боржника ОСОБА_1 та не зазначено іншого боржника ОСОБА_2 , є також необґрунтованими.

Інші доводи, які викладені у письмових поясненнях представником заявника адвокатом Кари Ю.М., які стосуються неточностей щодо назви місця роботи, дати отримання Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області виконавчого листа від Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, плутанини у адресах місця роботи та мешкання боржника, неналежного виконання державними виконавцями своїх обов`язків щодо перевірки місця роботи боржника, відкриття виконавчого провадження більше ніж через місяць, від необхідної дати, суд не приймає до уваги, оскільки вони не можуть бути підставами для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53687429 від 04.05.2017, разом з тим, суд зазначає, що вказані обставини можуть бути підставою для звернення боржника зі скаргою на неналежне виконання державними виконавцями своїх посадових обов`язків та притягнення їх, у разі виявлення порушень, до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновків про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №53687429 винесена старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Долженком Д.О. 04.05.2017 року за виконавчим листом №2-1129/2011, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 19.04.2011 є законною, а тому скасуванню не підлягає.

Оскільки суд не встановив підстав для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, то і відсутні підстави для скасування інших постанов державного виконавця, прийнятих в рамках даного виконавчого провадження. При цьому, суд не оцінював законність винесених постанов державного виконавця з точки зору їх відповідності Закону України «Про виконавче провадження», оскільки доводи скарги заявника зводились до необхідності скасування інших постанов лише з тієї підстави, що вони були прийняті в рамках незаконно відкритого виконавчого провадження.

До того ж, суд зазначає, що скарга ОСОБА_1 в цій частині взагалі не містить чіткого переліку рішень та їх реквізитів, які на думку заявника підлягали скасуванню.

Враховуючи викладені обставини у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Долженка Дмитра Олександровича та ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2020 року.

Суддя К.В. Гашук