Провадження № 2/643/1732/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур Анна Володимирівна, Державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області Калініна Людмила Миколаївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салига Наталія Анатоліївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Галина Іванівна про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень державних реєстраторів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1050250,00 грн. за договором позики від 22.01.2013 року, визнано дійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на спірну квартиру, як на предмет іпотеки, та визнано право власності за ОСОБА_5 29.01.2016 року ОСОБА_5 продав квартиру ОСОБА_3 . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30.03.2016 року рішення Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2016 року скасовано. Разом з цим, 02.12.2016 року ОСОБА_3 продав спірну квартиру ОСОБА_2 . В подальшому спірна квартира була розділена на дві квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 . У подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 08.08.2017 року, право власності на вказані квартири зареєстровано за ОСОБА_1 . Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.07.2017 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 08.11.2017 року, визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 та складається з квартири АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що відповідачі набули право власності на спірну квартиру всупереч вимогам діючого законодавства, порушуючи права та інтереси держави, позивач вимушений звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2019 року частково задоволена заява представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 24.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувались.

Відповідачами у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Треті особи не направляли пояснення щодо позовних вимог.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 82,9 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м., належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 20.05.2010 (р.№1-209), а також на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.01.1996 відділом приватизації Державного науково-виробничого об`єднання «Турбоатом» (реєстраційний №702). Право власності на згадану квартиру було зареєстроване Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 07.06.2010.

04.08.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав у квартирі АДРЕСА_1 , помер.

У силу ч.2 ст.1220 ЦК України, в день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за його останнім місцем проживання у вищевказаній квартирі, в якій він був зареєстрований та проживав один.

Положеннями ст.1277 ЦК України передбачено, що у разі неприйняття спадщини спадкоємцями орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Вказана заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2016 по справі №643/18425/15-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1 050250 грн. за договором позики від 22.01.2013. Визнано дійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , укладений 22.01.2013. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на вказану квартиру, як на предмет іпотеки, та визнано право власності за ОСОБА_5 . На підставі вказаного судового рішення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. 28.01.2016 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_5 .

Відповідно договору від 29.01.2016, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. (реєстровий №82), ОСОБА_5 продав означену квартиру ОСОБА_3

ОСОБА_4 , цивільна правоздатність якого припинилася у момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на час звернення ОСОБА_5 з позовом до Московського районного суду м. Харкова (10.11.2015) не був здатний мати та здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки відповідача (ст.ст.28-30 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 договору позики від 22.01.2013, а також іпотечного договору від 22.01.2013 з ОСОБА_4 не укладав, а позовну заяву та інші документи по справі №643/18425/15-ц до суду першої інстанції від імені ОСОБА_5 , з використанням його паспорта, подали невстановлені особи.

З урахуванням наведеного, за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30.03.2016 рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2016 року по справі №643/18425/15-ц скасовано.

Разом з цим, договором від 02.12.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. (реєстровий №1884), ОСОБА_3 продав означену квартиру ОСОБА_2 , за яким в цей же день вказаним нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності на згадану квартиру (номер запису про право власності: 17789712).

Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 82,9 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. в подальшому була розділена на дві квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Так, державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Л.М. 17.05.2017 проведено державну реєстрацію (з відкриттям розділу) права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., за ОСОБА_2 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ХК 15, виданої 13.05.2017 Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, а також технічного паспорту, виданого 25.04.2017 ТОВ «ІНВЕНТ-ПРОЕКТ».

Крім цього, державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Л.М. 29.05.2017 проведено державну реєстрацію (з відкриттям розділу) права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., за ОСОБА_2 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ХК 15, виданої 13.05.2017 Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, а також технічного паспорту, виданого 25.04.2017 ТОВ «ІНВЕНТ-ПРОЕКТ».

У подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 08.08.2017, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Качур А.В. (реєстрові №1673 та №1671), які не були предметом спору по справі №643/16388/16-ц, право власності на вищевказані квартири ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ) зареєстровано за ОСОБА_1 (номери записів про право власності 21770892 та 21771099, відповідно).

Разом з цим, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 по справі №643/16388/16-ц частково задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 .

Встановлено факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , за яким 07.06.2010 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , є однією і тією ж особою. У частині вимог про визнання недійсними правочинів, вчинених щодо вказаної квартири після смерті ОСОБА_4 , визнання спадщини на вказане майно відумерлою, а також похідних вимог - судом відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.11.2017 заочне рішення суду першої інстанції змінено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 29.01.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. (реєстровий №82), за змістом якого ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 та складається з квартири АДРЕСА_1 .

Перехід спадкового майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини є юридичним наслідком відповідного судового рішення, який передбачено ч.3 ст.1277 ЦК України, а п.5 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Так, ч. 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Як передбачено ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є те що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо, зокрема, незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст.387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно із п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів судом може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений, зокрема, законом.

Правовстановлюючим документом, який посвідчує прийняття спірної квартири до комунальної власності, є рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 №1251/18 «Про комунальну власність м. Харкова» (порядковий номер 13 Додатку 2), текст якого розміщено у відкритому доступі на офіційному сайті Харківської міської ради.

Відповідно до частин 1 та 4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування.

При цьому, порядок передачі відумерлої спадщини (нерухомого майна) до комунальної власності закріплений у ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.4.1.5 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 20.11.2015 №7/115, відповідно до якого, вказане управління проводить передачу комунальним підприємствам, установам, організаціям об`єктів комунальної власності у господарське відання та оперативне управління, відповідно до рішень виконавчого комітету Харківської міської ради (щодо нерухомого майна) та з наступною державною реєстрацією права власності за громадою.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо, зокрема, незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанови: №6-107цс12 від 07.11.2012; №6-348цс15 від 10.06.2015; №6-67цс15 від 13.05.2015) зазначено, що у разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст.392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Однак, наявність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на відповідну квартиру за відповідачем ОСОБА_1 зумовлює спір про право належного власника щодо цього майна.

Згідно ч.1 ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі визнання недійсними договорів, на підставі яких прийнято спірне рішення про державну реєстрацію права власності (тобто, в розумінні п.1 ч.1 ст.19 Закону не є таким, що укладений у порядку, встановленому законом), відповідне рішення про державну реєстрацію підлягає скасуванню, оскільки порушує гарантовані державою засади достовірності зареєстрованих прав на нерухоме майно (ч.2 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону, п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав на нерухоме майно вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст.387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на спірні квартири за ОСОБА_1 унеможливлює Харківську міську раду, як власника, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ними.

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати суд стягує з відповідачів, на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 158, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 № 1884 від 02.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салигою Н.А., за змістом якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 № 1671 від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Качур А.В., за змістом якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 № 1673 від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Качур А.В., за змістом якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради право власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., щодо якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 21770892);

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., щодо якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 21771099).

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., щодо якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 21770892);

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., щодо якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 21771099).

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Салигі Н.А. від 02.12.2016 року № 32698882 про реєстрацію за ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1884 від 02.12.2016 року.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Качур А.В. від 08.08.2017 року № 36515849 про реєстрацію за ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1671 від 08.08.2017 року.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Качур А.В. від 08.08.2017 року № 36516101 про реєстрацію за ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1673 від 08.08.2017 року.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Зміївської міської ради Харківської області Калініної Л.М. від 29.05.2017 року № 35516287 про реєстрацію за ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 13.05.2017, серія та номер ХК 15.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Зміївської міської ради Харківської області Калініної Л.М. від 17.05.2017 року № 35274392 про реєстрацію за ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 13.05.2017, серія та номер ХК 15.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 24129,76 грн. по 8043,25 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Харківська міська рада, місцезнаходження: 61200, м.Харків, пл.Конституції, 7..

Відповідач: ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Качур Анна Володимирівна, місцезнаходження: 61003, м.Харків, пр. Московський, 15.

Третя особа: Державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області Калініна Людмила Миколаївна, місцезнаходження: 63404, Харківська область, м.Зміїв, вул. Адміністративна, 16.

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салига Наталія Анатоліївна, місцезнаходження: 62023, м.Харків, вул. Сумська, 128.

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Галина Іванівна, місцезнаходження: 61116, м.Харків, вул. Бакуліна, 4-А.

Суддя: Н.В.Єрмак