Провадження № 4-с/761/227/2020
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г. розглянувши матеріали скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2», заінтересовані особи: Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування повідомлень, визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року до суду надійшла вказана скарга.

Положеннями ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Разом з тим, у відповідності до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів скарги, в даному випадку, заявником було пропущено строк на звернення до суду з вказаною скаргою, про що ним зазначено у своїй скарзі.

При цьому, згідно змісту даної заяви, скаржник зазначає, що, у відповідності до ст. 127 ЦПК України, разом з даною скаргою ним було подано заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з даною скаргою.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, остання не містить зазначеної заяви щодо поновлення пропущеного строку.

Зазначений недолік, в свою чергу позбавляє можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у даній справі, так як скаргу подано з пропуском строку, встановленого ст. 449 ЦПК України.

Разом з тим, вбачається, що в своїй скарзі заявник просить визнати виконавчі листи, на підставі яких вчиняються виконавчі дії - такими, що не підлягають виконанню.

Так, ч. 1 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, з врахуванням вимог положень вищезазначеної статті ЦПК України, заявник у своїй скарзі заявляє вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ст. 447 ЦПК України в рамках скарги на дії державного виконавця, так як вимога щодо визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню - вирішується судом в порядку ст. 432 ЦПК України, як окрема заява.

Водночас, ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, в своїй скарзі заявник просить визнати неправомірними (незаконними) та скасувати повідомлення головного державного виконавця від 19.12.2018 року про повернення стягувачу без виконання виконавчого документа та зобов`язати державну виконавчу службу закінчити виконавчі провадження №58462451 та №58462167; відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 30.11.2018 року №761/21324/17.

Проте, як вбачається, в даному випадку, з врахуванням вимог даної скарги, а також того, що заявник у вказаній скарзі є боржником у виконавчому провадженні, суд в розумінні положень ст. 447 ЦПК України, позбавлений можливості зрозуміти, які саме права чи свободи скаржника порушені діями державного виконавця у зазначених виконавчих провадженнях.

При цьому, варто зазначити, що згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що остання підписана головою ОСББ «Чорновола 2» - Златовим В.В., проте до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що вказана особа дійсно є головою правління (відповідний витяг з наказу про призначення особи на дану посаду) та уповноважений підписувати вказану заяву.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Оскільки скаржником не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, скарга має бути залишена без руху відповідно з наданням заявнику строку для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.175, 177 та ч. 1 ст.185 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2», заінтересовані особи: Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування повідомлень, визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Притула Н.Г.