справа №176/684/20
провадження №2/176/355/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря Овчаренко О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 з третьою особою ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на Житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою площею 552,00 кв. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №991/497/01/08 від 08.08.2008 року у сумі 1982134,51 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.08.2008 року АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали генеральний договір №991/496/08 та додаткову угоду №991/497/01/08 та додаткову угоду №991/497/01/08. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 121000,00 дол. США, відповідно до Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умов що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачеві, кредит, в свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 18.06.2019 має заборгованість: строкова заборгованість, 875998,21 грн., прострочена заборгованість 362740,20 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках 6131,76 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках 737264,34 грн. Також, позивач вказує, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором від 08.08.2008 року між кредитором та Іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №991/415-І-991/496/08, відповідно до якого останній передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, житловою площею 31,00 кв.м, загальною площею 60,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 552,00 кв.м, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку. Вказує, що відповідно до Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 01 червня 2020 року, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду справи по суті.

Від представника позивача 26.06.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Однак, після того, як судовий розгляд справи було відкладено за заявою представника відповідача у зв`язку із каратнитом, представник позивача змінив своє ставлення до розгляду даної справи та із засідання в засідання почав надсилати заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у інших процесах. Таким чином суд приходить до висновку що представник позивача не зацікавлений у розгляді справи в розумні строки, оскільки свідомо обирає пріоритетом участь у інших справах, а тому умисно затягує розгляд даної справи. Враховуючи те, що позивач є юридичною особою, та має не одного представника, та те, що це є не перша неявка представника позивача по справі, суд вважає такі дії позивача спробою затягнути судовий розгляд справи, а тому вважає за можливе розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причини неявки.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов до суду не надсилав.

Натомість від його повноважного представника, адвоката Лапшина В.В., 13.07.2020 року до суду надійшла заява, де він просить розглядати справу у його та відповідача відсутність та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач у своєму позові не навів того факту, що АТ «Укрсоцбанк», ще в березні 2015 року направив на адресу відповідача та третьої особи лист-вимогу, згідно якої вимагав погашення боргу за генеральним договором №991/496/08 до 10.04.2015 року. Таким чином Банк змінив строк остаточного виконання зобов`язання, а відповідно і право позивача здійснити заходи щодо звернення на предмет іпотеки в судовому та позасудовому порядку. Таким, чином позивач повинен був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років після 10.04.2015 року, чим порушив строк позовної давності.

Від третьої особи письмових пояснень щодо позову до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.10-13,81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосується предмета спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, 08.08.2008р. між Акціонерно-комерціний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №991/496/08, відповідно до п.1. якого Банк зобов`язувався надати грошові кошти в межах загального ліміту в сумі 121 000,00 дол. США. Кредитування за даним генеральним договором здійснюється протягом періоду з 08.08.2008р. по 07.08.2018р. Конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, визначаються додатковими угодами до генерального договору, що укладаються між сторонами договору та є невід`ємними частинами генерального договору./а.с5-10/

08 серпня 2008 року було укладено Додаткову угоду №991/497/01/08 до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р., відповідно до якої позичальнику було надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до основних положень Генерального договору у формі разового кредиту в сумі 121 000,00 дол. США., зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 14,0% річних. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком. Кредит надається з 08.08.2008р по 07.08.2018р. /а.с. 10 зворот -12/

25 січня 2011 року було укладено Договір №2 про внесення змін до Додаткової угоди №991/497/01/08 від 08.08.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р., відповідно до п.3,1 якого було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 14,51 % річних./13-14/

13 грудня 2012 року було укладено Договір про внесення змін до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р., відповідно до якого було змінено валюту кредиту, а саме з дол. США кредит було конвертовано у гривню, загальний ліміт кредитування було встановлено в сумі 1 297 775,41 грн. та змінено строк дії загального ліміту кредитування з 08.08.2008р. по 10.12.2032р./а.с.17/

13 грудня 2012 року було укладено Договір про внесення змін № 3 до Додаткової угоди №991/497/01/08 від 08.08.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р., змінено валюту кредиту, а саме з дол. США кредит було конвертовано у гривню, загальний ліміт кредитування було встановлено в сумі 1 297 775,41 грн., змінено строк дії загального ліміту кредитування з 08.08.2008р. по 10.12.2032р., встановлено проценту ставку за користування кредитом в розмірі 9,9% річних починаючи з дати укладення цього договору до 12.12.2022р., а починаючи з 13.12.2022р.встановлюється на рівні 18% річних, також визначено порядок повернення суми основної заборгованості по кредиту відповідно до Додатку №1 до цього Договору.

В якості забезпечення виконання обов`язків за кредитним договором згідно Іпотечного договору №991/415-1-991/496/08 від 08.08.2008р., посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Морозюком В.О., зареєстрованго в реєстрі за № 2453, в іпотеку було передано:

- житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 552,00 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- нежиле приміщення загальною площею 89,0 кв.м., що знаходиться за адресаою: АДРЕСА_3 , яке належить к праві приватної власності ОСОБА_1 ./а.с.22-24/

13 грудня 2012 року було укладено Договір про внесення змін №1 до Іпотечного договору №991/415-1-991/496/08 від 08.08.2008р., відповідно до якого було змінено валюту кредиту, а саме з дол. США кредит було конвертовано у гривню, загальний ліміт кредитування було встановлено в сумі 1 297 775,41 гри. та змінено строк дії загального ліміту кредитування з 08.08.2008 року по 10.12.2032 року.

Також, в якості забезпечення виконання обов`язків за кредитним договором між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 08.08.2008р. було укладено Договір поруки №991/416-П-991/496/08, відповідно до п. 1.1 якого, Поручитель зобов`язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов`язань зі Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008 року.

13 грудня 2012 року було укладено Договір про внесення змін до Договору поруки №991/416- П-991/496/08. відповідно до якого було змінено валюту кредиту, а саме з дол. США кредит було конвертовано у гривню, загальний ліміт кредитування було встановлено в суш 1 297 775,41 грн. та змінено строк дії загального ліміту кредитування з 08.08.2008 року по 10.12.2032 року.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди №991/497/01/08 від 08.08.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р., відповідач зобов`язувався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі та строки визначені згідно Додаткових угод, а саме до 20 числа включно, та сплачувати тіло кредиту рівними частинами не пізніше 5 числа кожного місяця відповідно до графіку, що викладений у Додатку №1 до Договору про внесення змін №3 до Додаткової угоди №991/497/01/08 від 08.08.2008р. до Генерального договору про падання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа Банк» /а.с.42-52/

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором 991/497/01/08 від 08.08.2008 року станом на 18.06.2019 року на загальну суму 1982134,51 грн. з них: 874998,21 грн. - строкова заборгованість, 362740,20 грн. - прострочена.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

При цьому згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іптеку» таке право виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги про дострокове погашення боргу та за умови її невиконання (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач додав до позовної заяви вимогу про усунення порушень без дати, де банк вимагає від позичальника у триденний строк сплатити заборгованість по кредиту нараховану станом 18.06.2019 року на загальну суму 1982134,51 грн. де зазначає, що направлення даної вимги не припиняє нарахувань за кредитом, тобто сума заборгованості, за умови відсутності платежів, буде прдовжувати збільшуватись. Крім того, позивач запропонував ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за відсутності можливості виплачувати кредит, у якості альтернативи запропонував добровільно передати предмет іпотеки Банку для подальшої реалізації. /а.с.26/

Відповідно до реєстру №156 рекомендованих поштових відправлень, дану вимогу позивач направив відповідачу та третій особі 14 квітня 2020 року. /а.с.27/

Натомість представник відповідача зазначив, що лист-вимогу про стягнення заборгованості в сумі 155563912,54 грн. була направлена 05.03.2015 року та яку відповідач отримав, ще від ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до цієї вимоги Банк, керуючись ст. ст. 525,526 ЦК України вимагав погасити заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг №991/496/08 від 08.08.2008р. в строк до 10.04.2015 року./а.с.91/

Відповідно до рішення № 5/2019 від 15.10.2019р. єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у Передавальному акті, виникає у акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року./а.с.52/

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У заяві представника відповідача, яка надійшла до суду 13.07.2020 року, останній просив застосувати позовну давність до позовних вимог акціонерного товариства «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги-повідомлення про усунення порушень за Договором кредиту послуг №991/496/08 від 08.08.2008р в повному обсязі.

Пред`явивши 15.03.2015 року вимогу-повідомлення про усунення порушень за Договором кредиту №991/496/08 від 08.08.2008р про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків та інших нарахувань, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов Кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.

Позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення Європейського суду з прав людини від 20.12.2007 за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою повноважною особою.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Пред`явлення позову до суду це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією з підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників.

Позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення.

Зазначений правовий висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18), від 10.10.2019 у справі № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), від 13.11.2019 у справі № 148/1923/16-ц (провадження № 61-21009св18).

Тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 року у справі № 6-1996цс16.

За таких обставин, позовна давність за пред`явленими вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки почалася 10.04.2015 року та закінчилася 10.04.2018 року. Тому при зверненні до суду лише 23.04.2020 року з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, акціонерне товариство «Альфа-Банк» пропустило позовну давність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено банком внаслідок пред`явлення 15.03.2015 року вимоги про дострокове погашення заборгованості, то позивач не в праві звертати стягнення на предмет іпотеки в разунок погашення заборгованості за процентами та пенею, нарахованими після 15.03.2015 року вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за процентами та пенею, нарахованими після 15.04.2020 року, є необґрунтованими.

Зазначені висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 490/14627/14-ц, провадження № 61-35157св18.

Крім того, необхідно зазначити, що звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 1982134,51 грн., яка рахується станом на 18.06.2019 року, додавши до матеріалів справи довідку-розрахунок заборгованості, яка не містить графік погашення, часткового погашення заборгованості з боку позичальника, що могло б свідчити про те, що до подачі позову до суду відповідач та третя особа хоч частково здійснювали дії щодо погашення заборгованості, що в свою чергу підтверджувало визнання ними боргу за кредитним договором. Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості погашення суми заборгованості з боку позичальника, а також існуючої суми заборгованості за договором станом на день звернення до суду з даним позовом матеріали справи також не містять.

З огляду на викладене в задоволенні позову Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 з третьою особою ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності на підставі частини четвертої статті 267 ЦК України.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 з третьою особою ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Позивач: акціонерне товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100; ідентифікаційний код 23494714).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек