Справа №265/3810/20
Провадження №2/265/1233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення компенсації, третя особа ОСОБА_3 ,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 та її представника Басівського В.О. ,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину вказаного транспортного засобу.

06 липня 2020 року позивачкою надана уточнена позовна заява, в якій, окрім зазначеного вище, вона просила стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 89445 гривень, припинивши її право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З 11 квітня 2020 року вони спільно не проживають, господарства не ведуть, відповідач вчиняв неодноразово домашнє насильство відносно неї. Під час шлюбу 19 червня 2019 року ними було придбано автомобіль KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 178890 гривень. 21 травня 2020 року вказаний автомобіль було продано відповідачем без її згоди ОСОБА_3 . З урахуванням уточнення у судовому засіданні суми компенсації, просила суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності автомобіль KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля та стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини у розмірі 71780,58 гривень, припинивши її право власності.

23 червня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглядати справу в його відсутності. В обґрунтування заперечень посилався на те, що на придбання спірного автомобіля вони разом з позивачкою брали у борг гроші, в тому разі й у його рідної сестри ОСОБА_3 , якій грошові кошти у розмірі 5000 доларів досі не повернули. У січні 2020 року він потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а в березні 2020 року ще пошкодив задній бампер та заднє ліве крило. У зв`язку з тим, що борг не повернуто, а автомобіль втратив свою ціну після механічних пошкоджень, вони спільно з позивачкою вирішили переоформити автомобіль на ОСОБА_3 21 травня 2020 року, як тільки був відкритий після карантину сервісний центр, він переоформив автомобіль на ОСОБА_5 . При переоформленні автомобіль оцінений у 40000 гривень. Таким чином власником спірного автомобіля на даний час є ОСОБА_3 , якій був переданий останній за борги.

Разом із позовною заявою позивачкою надано до суду заяву про забезпечення доказів.

02 липня 2020 року від позивачки надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи ОСОБА_3 , а також про призначення авто товарознавчої експертизи спірного автомобіля.

Ухвалою суду від 12 червня 2020 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до підготовчого судового за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 червня 2020 року за заявою позивачки витребувано із Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області дані щодо автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також витребувано у відповідача копії щодо укладених договорів купівлі-продажу спірного автомобіля.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Басівський В.О. під час судового розгляду підтримали уточнену позовну заяву та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили її задовольнити та стягнути з відповідача 71780,58 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Просив врахувати пояснення,надані у відзиві на позовну та заяву та відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області (а.с.6).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 119).

При цьому, з описової частини вказаного рішення вбачається, що позивачкою зазначено про припинення сімейних відносин з 11 квітня 2020 року, від ОСОБА_2 заперечень з цього приводу не надходило. Більш того, відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі.

Згідно інформації бази даних територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області, автомобіль KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 19 червня 2019 року по 21 травня 2020 року (а.с. 56). Підставою набуття право власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль послугував договір купівлі-продажу від 19 червня 2019 року, за домовленістю сторін ціна автомобіля зазначена - 156000 гривень (а.с. 81-82).

Отже, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що під час шлюбу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали автомобіль KIA CERATO, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно інформації регіонального сервісного центру МВС Україні в Донецькій області від 07 липня 2020 року, автомобіль KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 03 липня 2020 року зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 56). Відповідно до договору купівлі-продажу 1441/2020/2005715 від 21 травня 2020 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за домовленістю сторін вартість зазначеного транспортного засобу при відчуженні склала 40000 гривень (а.с. 61-62).

Згідно довідки директора ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» ОСОБА_7 , середня, по Україні, ціна продажу технічно справного колісного транспортного засобу - легкового автомобіля KIA CERATO, 1.6 ЕХ (FE) 5МТ , 2007 року випуску, станом 21 травня 2020 року складала 5400 доларів США або 143561,16 гривень. (а.с. 45).

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 та від 27 травня 2020 року у справі № 758/6805/17.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Позивач просила залишити вказаний автомобіль у власності відповідача, стягнувши на її користь половину його вартості, зазначеній в довідці ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», відповідно до якої середня, по Україні, ціна продажу технічно справного колісного транспортного засобу - легкового автомобіля KIA CERATO, 1.6 ЕХ (FE) 5МТ , 2007 року випуску, станом 21 травня 2020 року складала 5400 доларів США або 143561,16 гривень.

Судом встановлено, що автомобіль KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбаний подружжям ОСОБА_8 під час шлюбу, був відчужений відповідачем ОСОБА_2 без згоди позивачки, що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру МВС Україні в Донецькій області, згідно якої 21 травня 2020 року (після припинення сімейних відносин між сторонами), вказаний автомобіль перереєстрований на ОСОБА_3 - сестру відповідача. Вартість зазначеного транспортного засобу при відчуженні за домовленістю сторін склала 40000 гривень.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що в них з позивачкою існували боргові зобов`язання перед ОСОБА_3 , що спірний автомобіль мав механічні пошкодження після ДТП і що він був переданий безоплатно в рахунок боргових зобов`язань ОСОБА_3 , оскільки на підтвердження вказаних доводів відповідачем не надано жодного доказу.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проти волі іншого з подружжя, кошти використав не в інтересах сім`ї, то вартість такого автомобіля враховується при поділі між подружжям. При таких обставинах, позивачка ОСОБА_1 має право на відшкодування їй 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16.

Судом встановлено, що відчуження вказаного автомобіля відбулось не тільки поза волею позивачки, а і без врахування його реальної ринкової вартості. При таких обставинах, суд при поділі майна, враховує реальну вартість автомобіля KIA CERATO, 1.6 ЕХ (FE) 5МТ, 2007 року випуску, зазначену директором ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» ОСОБА_7 станом на 21 травня 2020 року (день відчуження спірного автомобіля), яка складає 143561,16 гривень.

При цьому суд керується правою позицією Верховного Суду висловленій у справі 127/7029/15-ц від 03 жовтня 2018 року, відповідно до якої, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 має право на відшкодування їй 1/2 частки вартості автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 71780,58 гривень.

Щодо вимог по відшкодуванню судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень за подачу позову та 420,40 гривень за подачу заяви про забезпечення доказів, а всього 1261 гривень 20 копійок.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що повноваження адвоката Басівського В.О. підтверджено договором від 25 серпня 2020 року та ордером. Також надано акт прийняття наданих послуг та детальний розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу. Проте, суду не надано розрахункового документу (квитанції або прибуткового касового ордеру) про оплату зазначеного гонорару.

У зв`язку з викладеним, вимоги про стягнення витрат на оплату правничої допомоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 265- 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення компенсації, третя особа ОСОБА_3 , - задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобіль KIA CERATO, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля KIA CERATO, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грошову суму у розмірі 71780 (сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень 58 копійок, припинивши її право власності на ? частину вказаного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1261 гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2020 року.

Відомості щодо сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя :