СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5534/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про те, що вона подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно довимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та не майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки (немайнова вимога) та визнати право власності на 1/6 частину земельної ділянки, що має певну вартість, позов має виключно майновий характер.

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2020 становив 2102 гривень.

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В супереч даним вимогам позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1309,06 грн.

Крім того позивач вказав ціну позову у сумі 130 906,12 грн., проте жодного доказу визначення вартості майна суду не надано.

Суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, тому що відсутній звіт про оцінку майна, що в свою чергу не дає можливість визначити вірну ціну позову.

Не визначення ціни позову на стадії відкриття провадження може унеможливити подальший розподіл між сторонами судового збору відповідно до правил, передбачених ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів щодо вартості спірного майна, не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, суд вважає необхідним, відповідно до ст.185 ЦПК України залишити позов без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шум