Справа № 214/8200/18
2/214/634/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/8200/18 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання недійсним договору та повернення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Швигаренко О.В. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 , у якому просить визнати недійсним договір №800113 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару в групі від 17.08.2018 року, та зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені по договору №800113 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару в групі від 17.08.2018 року в сумі 28070, 66 гривень, та 5000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 17.08.2018 між позивачем та відповідачем був укладений договір №800113 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару в групі.

За умовами договору відповідач за винагороду зобов`язується забезпечити придбання автомобіля позивачем в рахунок об`єднаних періодичних платежів, а позивач зобов`язується сплатити загальну кількість платежів, необхідних для повної оплати поточної ціни автомобіля та винагороду товариства, і позивач вважає, що укладений між сторонами договір з відповідними Додатками до нього повинен бути визнаний судом недійсним, на підставі положень ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, умови оспорюваного договору на думку позивача порушують його права, як споживача.

Враховуючи те, що в досудовому порядку відповідач відмовляється визнавати недійсність договору та повернути позивачу сплачені ним кошти він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх прав.

06.02.2019 року на адресу суду від Відповідача надійшли пояснення та заперечення проти позову, в якому останній категорично заперечував проти позову. В обґрунтування свого заперечення посилався на те, що передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками («Періодичні платежі»), які є достатніми для сплати повної ціни автомобіля, тобто 120 внесків. Розмір одного платежу становить 0,8333%. Підписання позивачем спірного договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння та згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Договором передбачено, що часом набрання ним законної сили є момент його підписання, зі строком дії протягом 10 років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором. Підпис позивача в договорі та додатках свідчить про його обізнаність відносно предмету договору, так і щодо його прав і обов`язків за договором. Більше того, неподання своєї заяви про розірвання договору протягом 14-ти днів від дати підписання договору, свідчить про повне розуміння позивачем усіх умов договору, та його згоду з даним договором. Ствердив, що спірний договір, укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого договору та його повну відповідність Законодавству України. (а.с. 27-32).

02.04.2019 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до п. 7.1 Договору, вибір марки та моделі автомобіля, який має намір придбати позивач, має бути здійснений ним в тому разі, коли він відрізняється від марки та моделі, зазначеної в Додатку №1 до Договору. Однак у Додатку №1 відсутня будь-яка інформація про марку та модель автомобіля. В порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» в спірному Договорі відсутня інформація про марку та модель автомобіля, щодо отримання якого укладено договір, незважаючи на те, що за умовами п. 7.1 Договору, марка та модель автомобіля зазначаються в Додатку №1 до Договору, що свідчить про те, що між сторонами укладено договір предмет якого не визначений, таким чином, в договорі відсутня істотна умова про предмет договору. Крім того відповідач під час укладення договору ввів в оману щодо ціни товару. Також зазначає, що не справедливою умовою договору є те, що винагорода за послуги пов`язані з включенням договору до системи Автофонд у випадку розірвання договору позивачу не повертається. Пункти спірного договору щодо визначення поточної ціни автомобіля вводить в оману позивача, наголошуючи на фіксованому розмірі вартості послуг, приховуючи при цьому від нього обумовлену умовами спірного Договору можливість відповідача в односторонньому порядку змінити істотну умову договору. Вважає, що зазначені доводи є підтвердженням нечесної підприємницької практики відповідача. Тому вважає, що спірний договір, який було укладено без визначення предмету договору, та з численними порушеннями норм діючого законодавства є недійсним. (а.с.62-66).

10.12.2019 року до канцелярії суду від позивача ОСОБА_2 надійшли пояснення, згідно яких він зазначив, що 17.08.2018 року мід ним та відповідачем був укладений договір №800113 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару в групі. Вважає, даний договір таким, що укладений з істотними порушеннями положень ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЦК України, щодо умов укладання правочину, та на цих підставах він має бути визнаний недійсним. Також зазначає, що у його примірнику додатку №1 до договору відсутня будь-яка інформація про марку та модель автомобіля. В порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» в спірному Договорі відсутня інформація про марку та модель автомобіля, щодо отримання якого укладено договір, незважаючи на те, що за умовами п. 7.1 Договору, марка та модель автомобіля зазначаються в Додатку №1 до Договору. Стверджує, що представник відповідача не забезпечив йому законні права, не надав роз`яснень з приводу того, що являє собой послуга з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля, йому не було надано достовірної та повної інформації, яка дозволила б йому ясно уявляти собі, щодо яких послуг фактично укладається даний правочин. Вважає, що він як пересічний споживач, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не міг ефективно здійснити свої права та бути проінформованим про умови надання послуг відповідачем за спірним договором, оскільки він являє собою значний за обсягом документ що потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння умов договору. Відповідно до п.12.1 спірного договору, у випадку його розірвання, поверненню підлягають тільки періодичні платежі, внесені учасником, тобто винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд позивачу не повертається, це є несправедливою умовою договору в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того зазначає, що пункти спірного договору щодо визначення поточної ціни автомобіля вводять в оману позивача, наголошуючи на фіксованому розмірі вартості послуг, приховуючи при цьому від нього обумовлену умовами спірного договору можливість відповідача в односторонньому порядку змінити в істотну умову договору, чим грубо порушує норми ст. 525 ЦК України щодо недопустимості односторонньої зміни умов зобов`язання та норму п. 11 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Вважає що пункти спірного договору щодо визначення поточної ціни автомобіля є такими, що вводять в оману позивача, як споживача, що у свою чергу є підтвердженням нечесної підприємницької діяльності. Тому просить данний договір визнати недійсним. (а.с.140-142).

Представник позивача Швигоренко О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та відсутності позивача, позов підтримала в повному обсязі тп просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Позовні вимоги не визнали, відповідно до наданих заперечень.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В ході розгляду справи 24 липня 2019 року було постановлено ухвалу про витребування у ОСОБА_2 та ТОВ «Авто просто» оригіналу договору №800113 від 17.08.2018 року та додатку №1 до договору №800113. (а.с.81-82)

05.09.2019 року на виконання ухвали суду від представника відповідача ТОВ «авто просто» надійшов оригінал договору №800113 від 17.08.2018 року та додатку №1 до договору №800113 (а.с.94-102).

03.09.2019 року від представника позивача на виконання ухвали суду надійшов оригінал договору №800113 від 17.08.2018 року та додатку №1 до договору №800113 (а.с.104-115).

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2018 ОСОБА_2 подав ТОВ «Авто Просто» заяву про намір укласти договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) «Lada 4x4» у групі через систему АвтоФонд. Позивач засвідчив своїм підписом, що він ознайомився з внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) у групах ТОВ «Авто Просто». Та те, що ТОВ «Авто Просто» надало йому інформацію про суть фінансової послуги, що пропонується за цим договором, із зазначенням вартості цієї послуги для учасника групи, про порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги за договором, та правові наслідки і порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги. ТОВ «Авто Просто» повідомило його про механізми захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, повідомлено реквізити Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів (а.с.38).

В подальшому 17.08.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 800113 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі», відповідно до умов розділу 1 статті 1 якого предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоФонд». Договір укладається шляхом його підписання та підписанням додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. «Авто Просто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «АвтоФонд». «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених договором про адміністрування. Так, своїм підписом позивач підтвердив, що він ознайомився з внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах ТОВ «Авто Просто», терміни, визначення, умови внутрішніх правил йому зрозумілі. Також своїм підписом позивач підтвердив, що він: 1) отримав усі конкретно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», проінформований про всі можливі витрати у зв`язку із укладенням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього; 2) ознайомився і погодився з умовами договору, підтвердив свої права та обов`язки за договором, здатність набувати права та обов`язки за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе; 3) отримав від відповідача інформацію зазначену в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, до укладення договору; 4) самостійно, свідомо, без нав`язування з боку відповідача обрав фінансову послугу , що надається даним договором. (а.с. 7-11, 33-37).

Згідно умов додатку № 1 до договору № 800113 позивачем погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб «Lada 4х4» вартістю 326472,00 грн. Зобов`язано сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «АвтоФонд» та формуванням групи у % + ПДВ у розмірі 15670,66 грн., періодичний платіж у % - 0,8333, щомісячна винагорода у % - 0,415+ПДВ; винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику у % - 3,00+ПДВ (а.с. 39).

Відповідно до умов додатку № 2 договору № 800113 позивача, як учасника, зобов`язано протягом строку дії договору належним чином та у встановлений договором строк виконати усі зобов`язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, учасник має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового платежу (а.с. 12 оборот).

17.08.2018 ОСОБА_2 подав ТОВ «АТ Сервіс» заяву в якій повідомив, що він уклав з ТОВ «Авто Просто» договір про адміністрування №800113 від 17.08.2018 на придбання автомобіля «Lada 4х4» (а.с.40).

На виконання умов договору №800113 позивач 17.08.2018 сплатив 15670,66 грн. винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи «АвтоФонд» та формуванням групи (а.с.13).

В подальшому позивач сплатив періодичні платежі (щомісячний платіж) в сумі 11.10.2018 в сумі 6200,00 грн., 19.09.2018 в сумі 6200,00 грн., 15.09.2018 в сумі 4593,31 грн., 15.10.2018 в сумі 4594,93 грн., що підтверджується копіями квитанцій, які наявні в матеріалах справи (а.с.14-16).

Так, предметом оспорюваного договору №800113 згідно ст. 1 є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд, а не сам автомобіль, як про це зазначає позивач.

Тому доводи позивача про те що, сторонами було укладено договір, предмет якого не визначено, так як згідно наявного у позивача додатку №1 до договору не міститься жодної інформації про марку та модель автомобіля не підтверджені.

Крім того в додатку №1 до договору №800113, який залучений до заперечення до позову, і який підписано позивачем ОСОБА_2 міститься інформація про марку автомобіля (а.с.39).

Згідно ухвали суду від 24 липня 2019 року було витребувано оригінал договору №800113 від 17.08.2018 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» та додаток №1 в якому також міститься інформація про марку автомобіля, а саме «LADA 4x4». (а.с.101)

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Так, відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, зазначених п.2 ч.1, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» встановлена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності.

Так, в позовній заяві позивач зазначив про те, що він уклав оспорюваний договір під впливом обману, оскільки до нього було застосовано нечесну підприємницьку діяльність, оскільки при укладанні оспорюваного договору йому була надана не чітка та неправдива інформація по договору, що суперечить вимогам ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено наданими доказами, позивач добровільно виявив бажання скористатися послугами відповідача та укласти оспорюваний договір.

ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40 було зареєстроване у державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг. (а.с.41-42).

Укладена угода в рамках системи придбання товарів у групах відповідає вимогам законодавства України, оскільки ТОВ «Авто Просто» відповідно до Ліцензійних умов надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частини третьої статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Позивач обґрунтовує позов тим, що укладений договір містить несправедливі умови, а саме поняття винагорода за послуги, пов`язані з включенням до системи Автофонд та формування групи, умови щодо визначення поточної ціни автомобіля, та можливості в односторонньому порядку її зміни.

Однак угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії угоди між сторонами: щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 % від поточної ціни автомобіля.

Крім того, відповідач в межах своїх повноважень не має змоги самостійно встановлювати поточну ціну автомобіля, оскільки у відповідності до умов угоди (що також відповідає чинним ліцензійним умовам) поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється компанії ТОВ «Авто Просто» постачальником /виробником/ імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця.

Відповідно до статті 19 спірної угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом. Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання.

Згідно з пунктом 12.1.4 договору між сторонами, - якщо учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитись від договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. При цьому, в разі розірвання угоди протягом чотирнадцяти днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, сплачених за угодою. Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди.

Судом встановлено, що позивач протягом 14 календарних днів із заявою про розірвання договору до ТОВ «Авто Просто» не звертався.

Доводи позивача про те що, сторонами було укладено договір, предмет якого не визначено, так як згідно наявного у позивача додатку №1 до договору №800113 не міститься жодної інформації про марку та модель автомобіля, спростовуються тим, що згідно ст.1 предметом оспорюваного договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд, а не сам автомобіль.

Крім того в додатку №1 до договору №800113, який залучений до заперечення до позову, і який підписано позивачем ОСОБА_2 міститься інформація про марку автомобіля (а.с.39).

Слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 380/63/16-ц (провадження № 14-230цс18) у подібних правовідносинах не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача та повернення грошових коштів сплачених за договором.

Таким чином, дослідивши вищезазначений договір, суд прийшов до висновку, що посилання та твердження позивача на нечесну підприємницьку практику та несправедливі умови договору - не знайшли свого підтвердження. Даний договір відповідає вимогам закону, а тому правових підстав для його визнання недійсним, що передбачені статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України, а саме - невідповідності його вимогам Закону України "Про захист прав споживачів" відсутні. Позивач не довів, що умови оспорюваної угоди та додатки до неї призводять до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, не відповідають умовам ринку, обраному порядку придбання автомобіля, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за статтею 10 ЦПК України.

За таких обставин та міркувань суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання недійсним договору та повернення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Представник позирвача ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач ТОВ «Авто Просто», 03045, м. Київ, вул. Столичне шосе, 90. .

Суддя А.В. Ткаченко