Справа № 203/805/20
УХВАЛА

04 березня 2020 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про виключення з опису та зняття арешту з майна, визнання права власності.

В поданій разом із позовом заяві позивачка в порядку забезпечення позову просила зупинити стягнення та заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 до винесення рішення по справі, а також зупинити виконавче провадження №60498208.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачкою заявлено вимогу про виключення з опису та звільнення з-під арешту, накладеного постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. від 05.11.2019 року, квартири АДРЕСА_1 та визнання за позивачкою права власності на останню.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вказана квартира належить їй на праві власності на підставі ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2015 року у цивільній справі №203/2125/15-ц, якою було затверджено мирову між нею та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В зв`язку з цим, вважала, що продовження виконавчих дій щодо реалізації вказаної квартири, на яку накладено арешт в рамках виконавчого провадження №60498208, ускладнить виконання рішення суду.

Перевіривши подану позивачкою заявою про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Поставивши в заяві питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 до винесення рішення по справі, а також щодо зупинення виконавчого провадження №60498208, позивачка не надала доказів стосовно того, за ким на теперішній час зареєстровано право власності на спірну квартиру; доказів щодо накладення арешту на квартиру постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. від 05.11.2019 року та, що такий арешт накладався саме в рамках виконавчого провадження №60498208.

Крім того, враховуючи посилання позивачки на те, що арешт накладався в рамках виконавчого провадження, вирішення спору та питання про забезпечення позову стосується прав та інтересів стягувача у виконавчому провадженні.

Таким чином, забезпечення позову у запропонований позивачкою спосіб може призвести до порушення прав та інтересів стягувача, який позивачкою згідно поданого позову до участі у справі не залу-чався.

Також запропонований позивачкою спосіб забезпечення позову не узгоджується із виключними видами забезпечення, визначеними ч.1 ст.150 ЦПК України.

Окрім цього, суд враховує, що позов, про забезпечення якого подано заяву, ухвалою від 04.03.2020 року було залишено без руху, як такий, що не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

В поданій заяві позивачкою також не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не зазначено ціну позову.

При цьому, позивачка вказала, що нею заявлено позов немайнового характеру, в той час, як предметом позовних вимог, окрім іншого, є визнання права власності на квартиру, що відноситься до вимог майнового характеру.

Вказане свідчить про невідповідність заяви вимогам п.п.5,6,7 ч.1 ст.151 ЦПК України, що є підставою для повернення заяви згідно ч.10 ст.153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя С.Ю.Казак