Справа № 234/9492/20
Провадження № 2/234/2786/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді - Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Хоменко А.С.,

справа №234/9492/20, провадження №2/234/2786/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

до

Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, 2)

про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 27.08.2019 року було прийнято до Старо-Краматорського ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівного заводу ім. Орджонікідзе, відповідно до наказу №149 від 27.08.1979 року інженером-технологом відділу головного технолога. 17.05.1995 року Старо-краматорський ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівний завод ім. Орджонікідзе бул перейменовано в ВАТ «СКМЗ». 20.07.2011 року ВАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПАТ «СКМЗ». 27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ». 13.12.2019 року позивачку було звільнено з ПрАТ «СКМЗ» відповідно до наказу №77 від 13.12.2019 року за ст. 38 КЗпП у зв`язку з виходом на пенсію.

При звільнені їй була видана трудова книжка, але не проведено розрахунок по заробітній платі за наступний місяць грудень 2019 року в розмірі 6314,67 грн.

12.03.2020 року позивачка письмово звернулась до відповідача з вимогою проведення розрахунку в повному обсязі. ПрАТ «СКМЗ» надав довідку про існуючу заборгованість по заробітній платі, однак виплатити її у добровільному порядку відмовився.

Крім того, вважає, що має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки в розрахунку по його заробітній платі. Відповідно до довідки про заборгованість № 152 від 12.03.2020 року, його середньоденна заробітна плата складає 199,28 грн., тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за весь час затримки в розрахунку по його заробітній платі починаючи з 14.12.2019 року по день ухвалення судового рішення.

Просить суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» заборгованість по заробітній платі у сумі 6314,67 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати починаючи з 14.12.2019 року і до винесення судового рішення.

07.09.2020 року відповідач надав пояснення щодо належності доказів, відповідно до яких позовні вимоги визнав виключно у межах позовних вимог та зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 6314,67 грн., відповідачем не спростовується.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100.

Згідно з абз.2 п.8 р. IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньоденна заробітна плата (за виключенням податків) складає 160,42 грн.. отже, для розрахунку суми компенсації згідно ст. 117 КЗпП України ця сума має бути помножена на кількість робочих днів, починаючи з 14.12.2019 року. Роботодавець, як податковий агент, самостійно нараховує та відраховує податки з середнього заробітку за час затримки розрахунку.

До початку введення карантину (12.03.2020 року) кількість робочих днів у березні 2020 року 6 робочих днів, у квітні -0 робочих днів. Наказом №49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані дні встановлені на 04.05.2020 року 08.05.2020 року, а також з 12.05.2020 року - 15.05.2020 року. відповідно до наказу №59А від 18.03.2020 року та Постанови №2 від 18.03.2020 року на період часу з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року встановлено робочий тиждень з двома робочими днями. Відповідно до наказу № 134 від 30.06.2020 року на весь період дії карантину також встановлено неповний робочий тиждень по 16 робочих годин на тиждень, тобто 2 робочих дні.

Так, за період з 14.12.2019 року по 31.12.2019 року 9 робочих днів, у січні 2020 року 13 робочих днів, у лютому 2020 року - 20 робочих днів, у березні 2020 року -6 робочих днів, у квітні 2020 року 0 робочих днів, у травні 2020 року - 6 робочих днів, у червні 2020 року - 8 робочих днів, у липні 2020 року - 10 робочих днів, у серпні 2020 року - 8 робочих днів, у вересні 2020 року буде - 8 робочих днів.

У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду письмові пояснення на позовну заяву та просила провести розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, судом ухвалено, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.06.2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору до ухвалення судового рішення - задоволено.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.06.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.07.2020 року об 09:15 годині.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки 27.08.2019 року було прийнято до Старо-Краматорського ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівного заводу ім. Орджонікідзе, відповідно до наказу №149 від 27.08.1979 року інженером-технологом відділу головного технолога. 17.05.1995 року Старо-краматорський ордену Трудового Червоного Знамені Машинобудівний завод ім. Орджонікідзе бул перейменовано в ВАТ «СКМЗ». 20.07.2011 року ВАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПАТ «СКМЗ». 27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ». 13.12.2019 року позивачку було звільнено з ПрАТ «СКМЗ» відповідно до наказу №77 від 13.12.2019 року за ст. 38 КЗпП у зв`язку з виходом на пенсію. (а.с. 7-13).

На підтвердження не виплаченої заробітної плати позивачем надано суду довідку про заборгованість по заробітній платі № 152 станом на 12.03.2020 року, з якої вбачається, що відповідачем на день звільнення не була виплачена заробітна плата за грудень 2019 року 6314,67 грн. (а.с. 14).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» має перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 6314,67 грн., а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 6314,67 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, починаючи з 14.12.2019 року по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.

Аналіз статей 116, 117 КЗпП України свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При цьому розмір середнього заробітку необхідно проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з наступними змінами (далі - Порядок). Згідно з пунктами 2, 5 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі №1-5/2012, в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Таким чином, враховуючи, що відповідач повністю не розрахувався із працівником при звільненні, тримісячний строк звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку не пропущений.

Виходячи з наданої позивачем довідки про заробітну плату, його середньоденна заробітна плата складає 160,42 грн. після утримання податків і зборів, що не заперечує відповідач.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме: за період з 14.12.2019 року по 31.12.2019 року 9 робочих днів, у січні 2020 року 13 робочих днів, у лютому 2020 року - 20 робочих днів, у березні 2020 року -6 робочих днів, у квітні 2020 року 0 робочих днів, у травні 2020 року - 6 робочих днів, у червні 2020 року - 8 робочих днів, у липні 2020 року - 10 робочих днів, у серпні 2020 року - 8 робочих днів, у вересні 2020 року - 4 робочих днів, тобто всього 84 робочих дні, таким чином, 84х160,42 грн.=13475,28 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України)

Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, то судовий збір підлягає стягненню на користь держави з ПрАТ «СКМЗ» у сумі 840,80 грн. за позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати.

Крім того, оскільки, відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст.136 ЦПК України позивачу відстрочена сплата судового збору при пред`явленні до суду позовної заяви в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку до ухвалення судового рішення у справі, то на підставі ч.2 ст.136 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь держави з ПрАТ «СКМЗ» у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 265, ЦПК України, ст.ст. 47, 83, 116, 117, 233 КЗпП України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 2) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заборгованість по заробітній платі у сумі 6314,67 грн. (шість тисяч триста чотирнадцять грн. 67 коп.) без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 2) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13475,28 грн. (тринадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн. 28 коп.) без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.).

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 2).

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко