ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2227/20 Справа № 201/7316/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживача, розірвання договорів банківських вкладів, повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача, розірвання договорів банківських вкладів, повернення грошових коштів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року зазначені позовні заяви було залишено без розгляду з тих підстав, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишаючи позовні заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представники не з`являються в судове засідання на протязі тривалого часу, а саме з`явилися у судові засідання призначені на 30 липня 2019 року та 30 жовтня 2019 року, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Проте з даним висновком колегія суддів не може погодитись.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Дані положення також закріпленні в ст.257 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом №19 від 02 липня 2019 року /а.с.32/.

Виходячи з зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку не може застосовуватись норми ст.257 ЦПК України щодо залишення позову без розгляду.

ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.33/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрита спадкова справи, та єдиною хто звернувся з заявою про прийняття спадщину була ОСОБА_1 , тобто вона є правонаступником всіх прав та обов`язків позивача, що існували на час смерті.

Виходячи зі змісту позовних вимог колегія суддів приходить до висновку, що дані правовідносини допускають правонаступництво. Разом з цим, на час постановлення ухвали вже минуло 6 місяців для прийняття спадщини, тобто суд мав можливість для залучення до участі у справі правонаступника позивача. Тому залишення позову без розгляду без вирішення питання щодо залучення правонаступника позивача до участі у справі є передвчасним.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Зважаючи на зазначені обставини, районний суд, вирішуючи питання про залишення позовних заяв без розгляду, повинен був перевірити підстави неявки позивача до судового засідання, вирішити питання щодо залучення його правонаступника, оскільки вони мають суттєве значення для даного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров