РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

при секретарі Балити К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про спонукання до виконання договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить забов`язати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) виконати взяті на себе зобов`язання передбачені п. 3.1 безвідсоткової позики № 01 від 16 жовтня 2019 року.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачки покликається на те, що ОСОБА_3 не виконано умов Договору безвідсоткової позики № 01 від 16 жовтня 2019 року, а саме: неповернено Позивачу суми у розмірі 9 000 000, 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок) в строк до 16.01.2020 року.

Твкож 16.10. 2019 року на виконання умов договору Сторонами було оформлено розписку про отримання коштів № 1 за договором безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року, згідно з якою громадянка України ОСОБА_3 підтвердила той факт, що о 10 год. 15 хв. «16» жовтня 2019 року, нею за договором безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року було отримано грошові кошти (позику) у сумі 9 000 000. 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок), від громадянина України ОСОБА_1 . Однак, станом на сьогодні, всупереч взятих на себе зобов`язань ОСОБА_4 будь-яких грошових коштів на його користь не повергала та не сплачувала.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_3 на праві приватної власності нежитлові приміщення загальною площею 264, 9 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заборони у будь-який спосіб їх відчужувати, передавати у володіння та/або користування , та заборони будь-яким органам та суб`єктам державної реєстрації прав на чинення будь-яких реєстраційних дій щодо таких приміщень.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 20.02.2020 р. у справі № 465/991/20 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення вищезазначеного позову - відмовлено.

Також, судом постановлено Ухвалу від 20.02.2020 р., якою відкрито провадження у справі № 465/991/20 та призначено підготовче засідання.

В подальшому, позивач через канцелярію Франківського районного суду міста Львова подав заяво про зміну предмету позову і просив суд в судовому порядку на його користь стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 10 080 000, 00 грн., з яких 9 000 000, 00 грн., (дев'ять мільйонів гривень 00 коп.) - основного боргу, 1 080 000, 00 грн. (один мільйон вісімдесят тисяч гривень 00 коп.) - неустойки.

Відповідно до частини 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову, шляхом подання письмової заяви.

Суд, вивчивши та дослідивши вищезазначену заяву позивача, прийшов до висновку про її задоволення, та змінив предмет позову у даній справі, оскільки заява про зміну предмету позову відповідає частині 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України і подана у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 03.09.2020 р. представик позивача підтримала доводи позовної заяви з урахуванням заяви про зміну предмету позову з мотивів, викладених у таких, представик Відповідача вказав, що з вимогами він та Відповідач ознайомлені, однак станом на момент подання позовної заяви та розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не має можливості повернути грошові кошти за умовами Договором безвідсоткової позики №01 від 16 жовтня 2019 року. Також, проінформував суд, що на час розгляду даної справи відповідачем в судовому порядку Договір безвідсоткової позики №01 від 16 жовтня 2019 року не оспорено.

Представник відповідача в судовому засіданні позивні вимоги та заяву про зміну предмету позову визнав.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з позовною заявою, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про підставність позовної заяви та наявність правових підстав для її задоволення.

Судом з`ясовано, що16.10.2019 року між ОСОБА_1 (надалі - Позикодавець) та ОСОБА_3 (надалі - Позичальник) укладено Договір безвідсоткової позики № 01 від 16 жовтня 2019 року (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору, за цим Договором Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 9 000 000, 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок), а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений Договором строк.

Відповідно до п. 1.2. Договору, за цим Договором проценти (комісії) не нараховуються і не сплачуються.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, Сторони дійшли згоди, що передача позики, визначеної пунктом 1.1. цього Договору здійснюється у готівковій формі, шляхом передачі Позикодавцем зазначених коштів безпосередньо і особисто Позивальнику у день підписання Сторонами цього Договору, про що складається розписка, яка підписується Сторонами і становить невід`ємну частину цього Договору.

Так, 16.10.2019 року на виконання положень Договору Сторонами було оформлено Розписку про отримання коштів № 1 за договором безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року (далі - Розписка), згідно з якою громадянка України ОСОБА_3 підтвердила той факт, що о 10 год. 15 хв. «16» жовтня 2019 року, нею за договором безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року було отримано грошові кошти (позику) у сумі 9 000 000, 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок), від громадянина України ОСОБА_1 .

Судом з`ясовано, що зі змісту розписки вбачається, що ОСОБА_3 , засвідчила факт наявності грошового зобов`язання щодо повернення ОСОБА_1 суми позики в розмірі 9 000 000, 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок) не пізніше шістнадцятого січня дві тисячі двадцятого року (16.01.2020 року), а також засвідчила факт повного розуміння наслідків невиконання своїх зобов`язань як Позичальника згідно Договору безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року.

Згідно з пунктами 2.2.-2.4. Договору, Сторони дійшли згоди, що Позичальник за цим Договором бере на себе зобов`язання повернути визначену п.1.1. Позику у готівковій формі шляхом передачі Позичальником зазначених коштів безпосередньо і особисто Позикодавцю у строки, передбачені розділом 3 цього Договору. Сторони домовились, що повернення Позичальником позики здійснюється у готівковій формі, шляхом передачі Позичальником зазначених коштів безпосередньо і особисто Позикодавцю, про що складається розписка, яка підписується Сторонами і становить невід`ємну частину цього Договору. Днем повернення позики вважається день передачі Позичальником Позикодавцю повної суми позики, визначеної п. 1.1. цього Договору строки та на умовах, встановлених цим Договором.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, 3.1. кінцевим Строком повернення визначеної пунктом 1.1. цього Договору позики в повному розмірі є шістнадцяте січня дві тисячі двадцятого року (16.01.2020 року).

Суд з`ясував, що ОСОБА_3 грошових зобов`язань не виконала, а тому прийшов до висновку про стягнення з Відповідача на користь ОСОБА_1 згідно Договору безвідсоткової позики № 01 від «16» жовтня 2019 року грошових кошів (позики) у сумі 9 000 000, 00 (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок). Також, відповідно до пункту 4.3. Договору, у випадку неповернення, неповного повернення або несвоєчасного повернення Позичальником суми позики у встановлені цим Договором строки, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Позикодавця неустойку у вигляді штрафу у розмірі 12 % (дванадцяти відсотків) від суми позики.

Відтак, враховуючи факт порушення Відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, Суд вважає за необхідне окрім суми основного боргу стягнути з Відповідача за умовами Договору безвідсоткої позики неустойку у розмірі 1 080 000, 00 грн. (один мільйон вісімдесят тисяч гривень 00 копійок).

Згідно з приписами частини 1 статті 509 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку між сторонами був укладений Договір безпроцентної позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки, таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідач позов визнав та таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 10 946, 20 грн. на користь позивача.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258, 265, ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 530, 625, 1046, 1049 ЦК України суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про про стягнення заборгованості задоговором безвідсоткової позики - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 080 000,00 грн., з яких 9 000 000, 00 грн. (дев`ять мільйонів гривень 00 копійок) - основного боргу, 1 080 000, 00 грн. (один мільйон вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) - неустойки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10 946, 20грн.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Ванівський Ю. М.