Справа № 212/727/20
У Х В А Л А

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ратушної Руслани Павлівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року до суду надійшла вищезазначена заява про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів, в якій представник позивача просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 212/1163/13-ц, 2/212/1638 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 21.11.2013 в межах виконавчого провадження № 48481502 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини доходів боржника на утримання сина ОСОБА_3 ; заборонити Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчиняти дії, спрямовані на продаж (реалізацію) арештованого майна ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності в межах виконавчого провадження № 48481502.

В обґрунтування заяви зазначено, що 17.08.2015 державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького управління юстиції відкрито виконавче провадження № 48481502 на підставі виконавчого листа № 212/1163/13-ц, 2/212/1638 від 21.11.2013, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини на двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , починаючи з 06.02.2013.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.2018 син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_1 з 01.06.2017, однак з останнього продовжують стягувати аліменти на двох дітей, в тому числі і на сина ОСОБА_5 , який проживає з позивачем.

У виконавчому провадженні № 48481502 державним виконавцем вчиняються заходи з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, зокрема позивачу був надісланий виклик про зобов`язання ОСОБА_1 з`явитися до виконавця щодо сплати боргу по аліментам, а також винесено постанову від 08.06.2016 про арешт майна та оголошення заборони його відчуження з метою подальшої його реалізації

В разі задоволення судом позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання сина з 01 червня 2017 року та зменшення розміру аліментів на утримання дочки призведе до необхідності перерахунку заборгованості і при цьому вона буде значно у меншому розмірі.

Крім того, державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має право застосовувати заходи притягнення боржника до адміністративної і кримінальної відповідальності, що може призвести до незаконності такого притягнення при наявності спору щодо заборгованості по аліментам між сторонами.

На думку представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки у разі реалізації нерухомого майна виникне необхідність звертатися до суду з іншими позовами для захисту своїх прав, а також у випадку вжиття заходів державним виконавцем щодо притягнення боржника до адміністративної або кримінальної відповідальності, позивач буде вимушений вживати заходи щодо захисту своїх прав від адміністративного та кримінального переслідування.

Суд здійснює розгляд заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами п. 13 ст. 7 ЦПК України, оскільки повідомлення учасників не передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, і не проводить судове засідання.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову, зазначених у ст. 150 ЦПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Позивачем поданий позов про звільнення його від стягнення аліментів на утримання сина та зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дочки.

На підставі положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача, заявлені ним по суті позову, а також вимога щодо способу забезпечення позову щодо зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, є тотожними, а тому задоволенню не підлягають.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на те, що позивачем подано позов, не пов`язаний із визнанням права власності на арештоване майно і зняття з нього арешту, суд вважає, що вимоги щодо заборони вчиняти дії, спрямовані на продаж арештованого майна у виконавчому провадженні, не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає уваги, що державним виконавцем винесена постанова про арешт майна у 2016 році у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду і не сплатою аліментів, наявністю заборгованості по аліментам, а у позові ставиться на вирішення суду питання про звільнення від заборгованості по аліментам, починаючи з 01.06.2017 і лише стосовно однієї дитини, тоді як за виконавчим листом стягнуті аліменти на утриманні двох дітей.

Що стосується вимог про заборону вчиняти дії у виконавчому провадженні, спрямовані на притягнення боржника до адміністративної та кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

На переконання суду позивач не довів, що невжиття цього заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Посилання представника позивача на те, що притягнення до відповідальності позивача може потягнути необхідність звертатися до суду за захистом своїх прав від адміністративного та кримінального переслідування, не є підставою для забезпечення позову про звільнення від аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів, і суд не має право втручатися в дискреційні повноваження державного виконавця з приводу виконання ним обов`язків, передбачених діючим законодавством, яким передбачений інший механізм оскарження його дій.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову за кожною вимогою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в забезпеченні позову за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ратушної Руслани Павлівни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду складена та підписана 04 березня 2020 року без її проголошення.

Суддя О. В. Колочко