Справа № 288/839/20
Провадження № 2/288/302/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

представника Позивача - Яковенка А.В. ,

представника Відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Андрушківська сільська рада Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - Відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) в якому вказує, що в січні 2020 року Відповідач 2 звернувся до Позивача з заявою про видалення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП «ім.Цюрупи», а в подальшому Відповідач 2 звернувся до суду з позовом про захист порушеного права на виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

До заяв Відповідачем 2 було додано копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 150234, виданий 23 липня 2018 року, Попільнянською районною державною адміністрацією за № 370 від 05 листопада 2002 року, зареєстрований 23 липня 2018 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 829.

Позивач вважає вказаний сертифікат таким, що виданий протиправно з причин відсутності Відповідача - 2 у додатку до розпорядження № 370 від 05 листопада 2002 року - списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області.

Згідно п.п.2.4 розпорядження Попільнянської РДА № 370 від 05 листопада 2002 року: «Затвердити уточнений розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах згідно якого: кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) становить 861 чоловік»; «Передати громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) у власність земельні частки (пай) для ведення особистого селянського господарства згідно списку, що додається на 14 аркушах», проте у вказаних списках ОСОБА_2 не вказаний.

Видача сертифіката на земельну частку (пай) є одностороннім правочином, який надає право особі, якій він виданий виділити земельну частку в натурі, набувши право власності на земельну ділянку.

Так як розпорядником, щодо виділення земельних ділянок в натурі власникам земельних ділянок (паїв) є органи місцевого самоврядування, в даному випадку Андрушківська сільська рада та з цього приводу існує спір із Відповідачем 2, а тому сільська рада має право на звернення до суду з підстав оскарження сертифікату.

За наведених обставин, якщо оскаржуваний сертифікат виданий на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації № 370 від 05 листопада 2002 року, за яким ОСОБА_2 не мав права на земельну частку (пай), а тому він підлягає визнанню недійсним, а тому на його підставі не може вирішуватися питання про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 150234, виданий ОСОБА_2 , 23 липня 2018 року Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області, на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації № 370 від 05 листопада 2002 року, зареєстрований 23 липня 2018 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 829.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 16 липня 2020 року надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що зважаючи на те, що ОСОБА_2 був членом колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю та має право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта та відповідно отримання ним сертифікату. Посилання Позивача, на іншу як він вказує недійсну підставу видачі, що міститься у сертифікаті не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому. /а.с.33-36/

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, 21 липня 2020 року надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, за участю його представника. /а.с.87/

Представник Відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. 20 липня 2020 року Відповідач 2 надав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що йому в 2018 року було видано оскаржуваний сертифікат серії РН № 150234 на заміну сертифіката серії ЖТ № 0151571, в зв`язку зі зміною розміру земельної ділянки (паю) в умовних кадастрових гектарах. Оскаржуваний сертифікат посвідчує його право на земельну частку (пай) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП «ім.Цюрупи» і яка на даний час належить членам вказаного КСП - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). Жодного належного та допустимого доказу про наявність у Позивача будь - якого речового права на вказану земельну ділянку (пай) у позовній заяві не зазначено. В позові не зазначено жодного доказу та не наведено факту про порушення прав та інтересів сільської ради в результаті видачі йому оспорюваного сертифікату. В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним сертифікату відмовити. /а.с.71-76/

Суд, вислухавши представника Позивача та представника Відповідача 2, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 150234 виданого головою Попільнянської районної державної адміністрації 23 липня 2018 року, видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Цюрупи» с.Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_2 , який проживає в с.Андрушки Попільнянського району Житомирської області на підставі рішення Попільнянської районної державної адміністрації від 05 листопада 2002 року № 370 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Цюрупи», розміром 3.99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 19684 гривень. Сертифікат зареєстровано 23 липня 2018 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 829. /а.с.5, 82/

08 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Андрушківської сільської ради в якій просив виділити йому в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області, його право на вказану земельну частку (пай) посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 150234, виданим 23 липня 2018 року. /а.с.6/

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2020 року в цивільній справі №3 288/275/20 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, Красногірська сільська рада Попільнянського району Житомирської області про захист порушеного права на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). /а.с.7/

Згідно Розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 12 серпня 1997 року за № 235, затверджено розрахунок вартості земельної ділянки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «ім.Цюрупи». /а.с.8, 66/

Як вбачається з Розпорядження голови районної державної адміністрації від 01 березня 2000 року № 94, беручи до уваги рішення загальних зборів КСП «ім.Цюрупи» (протокол від 07 лютого 2000 року № 1) та рішення сесії ХVІІІ скликання Андрушківської сільської ради і 10 сесії ХХІІ скликання Красногірської сільської ради про збільшення площ колективної власності КСП «ім.Цюрупи» за рахунок земель державної власності (резервного фонду та земель запасу), керуючись положеннями Конституції України про гарантування конституційних прав громадян України на землю (стаття 13, 14) та розглянувши зміни вартості земельної частки (паю) і її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «ім.Цюрупи», що виникли в результаті уточнення списків громадян, які мають право на земельну частку (пай), затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по КСП «ім.Цюрупи» згідно з додатком. /а.с.9/

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 05 листопада 2002 року за № 370, внесено зміни в розпорядження голови райдержадміністрації від 01 березня 2000 року № 14 щодо показників розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки. Затверджено уточнений розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, згідно якого: кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) становить 861 чоловік; вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнта індексації 7.465 становить 19684 гривень; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3.99 га. /а.с.10/

25 червня 2020 року за вих. № 32-6-0.31-537/116-20 відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надано копію додатку до розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області № 370 від 05 листопада 2002 року список осіб, які мають право на земельну частку (пай) та у вказаному додатку наведено перелік із 861 осіб. /а.с.12-21/

Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, 23 липня 2018 року за № 829, ОСОБА_2 на підставі розпорядження № 370 від 05 листопада 2002 року видано сертифікат серії РН № 150234. /а.с.38-39/

Представником Відповідача 1 надано копію документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «ім.Цюрупи» Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (Книга ІІ), яка містить: - Витяг з протоколу № 2 від 02 липня 1997 року зборів уповноважених КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки від 11 липня 1997 року № 25, згідно Протоколу денного в якому затверджено комісію по паюванню земель колективної власності; - Витяг з протоколу № 2 від 02 липня 1997 року зборів уповноважених КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, яким затверджено уточнений список членів КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту серія ЖТ 04 09 000004 та серії ЖТ 04 01 000003 та вирішено: 1. Ввести в списки членів КСП 91 чоловік, які поступили після роздержавлення землі і відпрацювали більше 2-х років; 2. Вивести із списків громадян, які вибули із членів КСП «ім.Цюрупи» до дати реєстрації державних актів в кількості 113 чоловік; - Уточнений список членів КСП «Ім.Цюрупи» Андрушківської та Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області; - Список працівників КСП «ім.Цюрупи»: - розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП «ім.Цюрупи». /а.с.40-68/

Діяльність приватного сільськогосподарського підприємства «ім.Цюрупи» - припинено, що підтверджується витягом з реєстру юридичних осіб. /а.с.77/

Рішенням 30 сесії VІІ скликання Андрушківської сільської ради № 1003 від 21 січня 2020 року вирішено відмовити ОСОБА_2 у виділенні в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), яка перебувала в колективній власності КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області в зв`язку з тим, що землі резерву відсутні, а землі запасу на даний час перебувають в оренді ФГ «Олгрис». /а.с.78/

Як вбачається з повідомлення відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 10 червня 2020 року № 31-6-0.31-479/116-20, згідно «Документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «ім.Цюрупи» на території Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області», ОСОБА_2 включено до уточнених списків КСП «ім.Цюрупи», затвердженого Протоколом № 2 рішення зборів уповноважених членів КСП «ім.Цюрупи» від 02 липня 1997 року. При розподілі земельних ділянок КСП «ім.Цюрупи», земельна частка (пай), що належала ОСОБА_2 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) не була врахована. В додатку до розпорядження голови Попільнянської РДА від 12 серпня 1997 року № 235, розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП «ім.Цюрупи» Андрушківської сільської ради, був вказаний в розмірі 6.47 га. Відповідно до розпорядження Попільнянської РДА від 05 листопада 2002 року № 370 «Про внесення змін у розпорядження голови райдержадміністрації від 01 березня 2000 року № 14, щодо показників розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах і затвердження проектно - технічної документації по організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «ім.Цюрупи» с.Андрушки і складанню державних актів на право власності на землю», розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах було змінено і він становить 3.99 га та відповідно були видані сертифікати на право на земельну частку на іншу площу. /а.с.79/

В розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП «ім.Цюрупи» від 11 серпня 1997 року вказано, що загальна площа сільськогосподарських угідь - 3428.0 га; кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) - 510; кількість осіб, прийнятих для розрахунку на земельну частку (пай) 530 чоловік, з них згідно уточненого списку - 510, резервний фонд земельної частки (паю) - 20; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 6.47 га. /а.с.80/

Відповідно до Протоколу № 2 Уточненого списку членів КСП «Ім.Цюрупи» Андрушківської та Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, затвердженого рішенням зборів уповноважених членів КСП «ім.Цюрупи» від 02 липня 1997 року, вказано під № 283 - ОСОБА_2 . /а.с.81/

Головою правління КСП ім.Цюрупи видано Сертифікат на право на майновий пай серії АС № 0071, громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства ім.Цюрупи с.Андрушки Попільнянського району Житомирської області ОСОБА_2 , на підставі рішення зборів уповноважених КСП ім.Цюрупи від 22 квітня 2000 року, вартість майнового паю станом на 01 березня 2000 року становить 16855 пайових гривень. /а.с.83/

Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 025461, видано Андрушківською сільською радою ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Цюрупи с.Андрушки Попільнянського району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 22 квітня 2000 року. Загальна вартість майнового паю фонду підприємства на 01 березня 2000 року становить 8846000 гривень, частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 16855 гривень, або 0.19 відсотків. /а.с.84/

Як вбачається з Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0151571, його видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства ім.Цюрупи, с.Андрушки Попільнянського району Житомирської області ОСОБА_2 , який проживає в с.Андрушки Попільнянського району Житомирської області на підставі рішення Попільнянської районної адміністрації від 12 серпня 1997 року № 235 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Цюрупи, розміром 6.47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 32275 гривень. Сертифікат зареєстровано 22 вересня1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 279. /а.с.85/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку, з тих підстав, що оскаржуваний сертифікат протиправно виданий Відповідачу 2 на підставі розпорядження Відповідача 1, в зв`язку з тим, що в додатку до розпорядження № 370 - списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), відсутнє прізвище Відповідача 2.

Частиною другою статті 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу, має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 (далі - Указ) установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту 2 Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. (пункт 4 Указу)

Згідно пункту 5 Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV (далі - Закон).

Статтею 1 цього Закону визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом встановлено, що 22 вересня 1997 року Відповідачу, згідно Уточненого списку /а.с.50-63/ на підставі рішення Попільнянської РДА від 12 серпня 1997 року № 235, видано сертифікат серії ЖТ № 0151571 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Цюрупи» розміром 6.47 в умовних кадастрових гектарах /а.с.85/.

В подальшому Розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації від 05 листопада 2002 року № 370 на підставі проектно - технічної документації по організації території земельних часток (паїв) і складанню державних актів на право власності на землю реформованого КСП «ім.Цюрупи» та уточнені розрахунки земельної частки /паю/ щодо їх розміру в умовних кадастрових гектарах визначено, що розмір земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах становить - 3.99 га. /а.с.10/

Враховуючи те, що відбулася зміна розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, 23 липня 2018 року Відповідач отримав оскаржуваний сертифікат серії РН № 150234, з яким в подальшому звернувся до Позивача з заявою про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), яка перебувала в колективній власності КСП «ім.Цюрупи».

Встановлені судом обставини, вказують на те, що Відповідача внесено до Уточненого списку членів КСП «ім.Цюрупи», затвердженого Протоколом № 2 рішення зборів, уповноважених членів КСП «ім.Цюрупи» від 02 липня 1997 року, йому було видано новий сертифікат на право на земельну частку (пай) в якому зазначено уточнений розмір земельної частки (паю) - 3.99 в умовних кадастрових гектарах та оскаржуваний сертифікат зареєстровано в Книзі сертифікатів та право на земельну частку, (пай).

Позивач, при зверненні до суду вказує, що видача сертифіката на земельну частку (пай) є одностороннім правочином, а тому він є недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК України.

Нормами частини першої - третьої статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Разом з тим, наведеним вище пунктом 17 Перехідних положень ЗК України визначено, що - сертифікат на право на земельну частку (пай), отриманий громадянином, вважається правовстановлюючим документом, тобто, є лише документом, який оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється, а тому не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Правовстановлюючим документом у даному випадку є рішення зборів уповноважених членів КСП «ім.Цюрупи» від 12 липня 1997 року, яким затверджено Уточнений список членів КСП «ім.Цюрупи» на підставі якого ОСОБА_2 включений під № 283 до списку осіб - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), проте Позивачем правомочність та дійсність вказаного рішення не оспорюється.

Частиною першою статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку Відповідачів, прав Позивача, як розпорядника земельних ділянок та підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 14, 41 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95; статтями 15, 16, 202, 203, 215 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник