УХВАЛА

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 266/2141/17

провадження № 61-10871ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 липня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля, визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

13 липня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 липня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги та для надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження.

У серпні 2020 року від скаржника надійшла заява, якою вимоги ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2020 року не виконані, виходячи з таких підстав.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції наголошував на тому, що скаржнику необхідно надати виправлену касаційну скаргу, оформлену державною мовою, в якій зазначити підстави касаційного оскарження, їх мотивування відповідно до вимог процесуального закону.

На виконання вказаної вимоги скаржник надав заяву, в якій зазначив, що суд апеляційної інстанції не дослідив копію судового рішення в іншій справі (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України), крім того, відсутній правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування норми права у подібних правовідносинах. Натомість, відсутнє мотивування того, яку норму права і чому неправильно застосував суд апеляційної інстанції, а з приводу застосування цієї норми відсутній правовий висновок Верховного Суду відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, за правилами пункту першого частини третьої статті 411 ЦПК України процесуального закону підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

В свою чергу виправлена касаційна скарга не містить обґрунтування касаційного оскарження судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому вимоги ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2020 року в частині надання касаційної скарги, оформленої відповідно до положень статті 392 ЦПК України, не виконані.

Крім того, суд в ухвалі від 03 серпня 2020 року наголошував, що скаржник звернувся до суду поза межами строку касаційного оскарження, а тому останньому необхідно було надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку в силу вимог статті 393 ЦПК України.

Вказаний недолік також не був усунутий скаржником, заяву про поновлення строку не було надано.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 16 вересня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, то така касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду. Враховуючи те, що скаржник звертається до суду особисто, без юридичної допомоги, суд вважає за можливе повернути скаргу заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника на положення статті 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», відповідно до якої право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 липня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш