Справа № 700/1158/19
Провадження № 2/700/47/20
26 лютого 2020 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/1158/19 провадження № 2/700/47/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації у житловому будинку,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації у житловому будинку.
В обґрунтування своїх позовних позивач зазначив, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Крім нього в будинку зареєстрований ОСОБА_2 , проте в даному будинку протягом тривалого часу не проживає. Оскільки відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, в утриманні будинку та прибудинкової території участі не приймає, не несе фінансових та матеріальних витрат по оплаті комунальних послуг та інших обов`язкових витрат, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів, оскільки дана обставина позбавляє його можливості вільно користуватися, розпоряджатися та володіти нерухомим майном на власний розсуд.
Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав, про розгляд справи повідомлений належним.
За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає частковому задоволенню з таких пiдстав.
Із довідки Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.05.2018 року № 367 вбачається, що згідно погосподарської книги № 2 Бужанської сільської ради на 2016-2020 роки, номер ОПО 0093-1 ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.05.2018 року № 366, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, але не проживає в АДРЕСА_1 . Участі в утриманні та обслуговуванні будинку не бере.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2010 року.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлим).
Враховуючи те, що відповідач зареєстрований у житловому будинку, власником якого є позивач, але більше одного року не проживає у ньому та не бере участі у його утриманні, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності та скористуватися даним майном у повній мірі, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягаю задоволенню.
Що стосується вимоги позивача про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу місця пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно норм зазначеного закону реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, здійснює орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).
Таким чином, питання зняття з реєстрації не належить до повноважень суду. Прийняття судом рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання такої особи визначеним законом органом, а тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчинити ці дії немає потреби.
Враховуючи вищевикладене, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній частині позовних вимог за безпідставністю.
Керуючись ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 141, 259-260, 280-284 ЦПК України, п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації у житловому будинку, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб