Справа № 214/7715/19
2/214/986/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.,

представника позивача Пшеничного О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу №214/7715/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ Дніпропроект» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «НВФ Дніпропроект» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ Дніпропроект» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14 167 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят сім) гривен 46 коп., та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 1921,00 грн.

Пред`явлені вимоги позивач мотивував тим, що 11 березня 2019 року, о 16.45 годині відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ Ланос» р.н. НОМЕР_1 , належний ТОВ «НВФ Дніпропроект». Відповідач свою вину в ДТП визнав повністю, і враховуючи той факт, що у ході такої ДТП не було завдано шкоди здоров`ю, таку пригоду було зафіксовано у формі «євро протоколу». За наслідками такої пригоди майну позивача було завдана матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту склала 32 829,22 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять та 22/100) гривень разом з ПДВ.

Відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована в ПРАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК» згідно страхового акту № ОЦ/218/000/19/0010 від 07.05.2019 року було відшкодовано 18 661,76 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят одну та 76/100) грн.

Отже враховуючи, що різниця між страховою виплатою та фактичним розміром завданої шкоди відповідачем у ході ДТП складає 14 167, 46 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят сім та 46/100) грн., саме така сума підлягає стягненню з відповідача. При цьому добровільно відповідач відшкодовувати шкоду відмовляється, телефоном він повідомив, що так як він застрахував свою відповідальність перед третіми особами він не має обов`язку щось додатково сплачувати позивачу.

31.01.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. В якому він просить відмовити у задоволенні позову з тієї підстави, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. 11.03.2019 року сталося ДТП за участю позивача та його участю, оскільки потерпілих осіб не було, цивільна відповідальність обох водіїв була застрахована, учасники ДТП погодилися на складання «євро протоколу». 03.05.2019 року згідно страхового акту № ОЦ/218/000/19/0010 страховиком ПрАТ «УПСК» було прийнято рішення щодо призначення страхової виплати, згодом позивачу було перераховано кошти 08.10.2019 року в сумі 18 661,76 грн. Вважає, що до субсидіарної відповідальності повинен бути залучений і страховик. Крім того вважає, що розмір завданої шкоди не підтверджено висновком експерта, вимога позивача будується на визначені фактичної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, що є неприпустимим. Позивачем долучено до позовної заяви лише наряд замовлення від комерційної організації, що ніяким чином, не підтверджує факт проведення оцінки матеріальних збитків, вважає, що такий доказ не може бути прийнятий судом з точки зору належності та допустимості, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між завданням шкоди та вартістю відновлювального ремонту.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову.

В ході розгляду справи були заявлені наступні клопотання.

Відповідачем ОСОБА_1 у наданому 31.01.2020 року відзиві було заявлено клопотання про залучення у якості належного відповідача ПАТ «Українську пожежно-страхову компанію»

27.02.2020 року в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про залучення ПАТ «Українську пожежно-стрнахову компанію» в якості третьої особи.

Представник позивача Пшеничний О.В. заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, відмовив відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання, оскільки з зазначеним клопотанням може звертатися тільки позивач (а.с.32).

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «НВФ Дніпропроект» належить автомобіль ЗАЗ Ланос р.н. НОМЕР_1 (а.с.4)

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 11.03.2019 року о 16.45 год. за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки «ЗАЗ Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «НВФ Дніпропроект» під керуванням водія ОСОБА_3 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль, який належить позивачу. Вину в ДТП ОСОБА_1 визнав повністю, про що свідчать його пояснення в графі «Мої зауваження» (а.с.3).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_1 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача, повністю підтверджується належними доказами.

Відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована в ПРАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК» згідно страхового акту № ОЦ/218/000/19/0010 від 07.05.2019 року було відшкодовано ТОВ «НВФ Дніпропроект» 18 661,76 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят одну та 76/100) грн. (а.с.7).

Відповідно до наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу/ акту наданих послуг №946К від 28.05.2019 року було проведено відновлювальний ремонт належного ТОВ «НВФ Дніпропроект» автомобіля на суму 32 829 гривень 22 коп. (а.с. 5).

Згідно платіжного доручення №5082 від 04.06.2019 року ТОВ «НВФ Дніпропроект» було сплачено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ Ланос» р.н. НОМЕР_1 в сумі 32 829 гривень 22 коп. (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно правового висновку викладеного в постанові ВСУ України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Тому доводи відповідача ОСОБА_1 , що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність не обґрунтовані, та як це право позивача звертатися до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність

Право потерпілого на повне відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача застрахована.

Позивач звернувся до страховика з вимогою виплати страхового відшкодування, проте отримав його не в повному розмірі.

Таким чином відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати заподіяну ним шкоду позивачу, згідно викладених вище вимог Закону, в розмірі не охопленому страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України).

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Такою особою в даній позовній заяві є відповідач ОСОБА_1 , як володілець джерела підвищеної небезпеки згідно ст. 1187 ЦК України, з вини якого завдано шкоду майну позивача.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду доказів понесених позивачем витрат, згідно яких сума завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням частково виплаченого страхового відшкодування, становить 14 167 грн. 46 коп. (32 829, 22 грн. - 18 661,76 грн.) та сумнівів у суду не викликає.

За таких умов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14 167 гривень 46 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НВФ Дніпропроект» в понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, ч.6 ст.82, ст.ст.89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ Дніпропроект» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ Дніпропроект» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14 167 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят сім) гривен 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ Дніпропроект» 1921 (одну тисячу дев"ятьсот двадцять одну) гривню 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач ТОВ «НВФ Дніпропроект», 50072, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кременчуцька, буд. 69, , р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрексімбанк», МФО 322313.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПО НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 04.03.2020 року.

Суддя А.В. Ткаченко