Провадження №: 2-п/755/71/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року у справі №755/10605/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

у с т а н о в и в:

21.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року у справі №755/10605/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просить поновити строк на перегляд заочного рішення суду та переглянути відповідне заочне рішення суду.

Вимоги заяви мотивовано тим, що відповідач дізнався про наявність заочного рішення суду лише 14.08.2020 року при відвідування Дніпровського РВДВС і в цей же день отримав копію заочного рішення у Дніпровському районному суді м. Києва. У зв`язку із тим, що відповідач за зареєстрованим місцем проживання не проживає тривалий час, йому не було відомо про виклики до суду, а направлені судом повістки повертались до суду «за закінченням терміну зберігання». Відповідач вказує, що не погоджується із висновком вартості матеріального збитку, оскільки для огляду транспортного засобу його залучено не було, висновок є необґрунтованим, необ`єктивним та суперечить фактичним обставинам справи. У висновку відсутні посилання на виявлені пошкодження саме після ДТП, бампер машини є не пошкодженим та не потребує заміні. Вартість запчастин та відновлювальних робіт завищена і позивач не надала доказів фактично понесених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Акт огляду та ремонтна калькуляція носять суттєві розбіжності. До висновку долучена лише роздруківка з корзини про пошук бамперу заднього, а не його замовлення та оплата, інші запчастини навіть не підбирались експертом, тож їх вартість не підтверджено. В судовому засіданні не допитано експерта щодо сумнівної фіксації виявлених пошкоджень транспортного засобу та визначення вартості матеріального збитку.

Заявник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

До початку проведення судового засідання представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Сторона позивача заперечує проти задоволення заяви в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач фактично не отримував копії спірного рішення суду від 08.11.2017 року і вперше, за твердженням відповідача, отримав копію заочного рішення 14.08.2020 року.

Із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідач звернувся 21.08.2020 року.

За таких обставин, відповідачу слід поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 08.11.2017 року.

Судом встановлено, що 13.07.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 27.07.2017 року відкрито провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог чинного на час розгляду справи процесуального законодавства України, судові повістки та процесуальні документи суду направлялись відповідачу за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання останнього. Крім того, в судове засідання відповідач викликався шляхом направлення SMS-повідомлення.

В судові засідання відповідач викликався тричі, але до суду повернулись поштові відправлення адресовані відповідачу щодо усіх судових засідань з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року з наступними змінами та доповненнями), на час розгляду справи визнавалось належним врученням судового повідомлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року з наступними змінами та доповненнями), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи зазначені положення ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року з наступними змінами та доповненнями), суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення у справі 08.11.2017 року про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 31047,57 грн., а також поклав на відповідача понесені позивачем судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що копії зазначеного рішення суду було направлено на адресу відповідача, що підтверджується копією супровідного листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин суд вважає, що відсутні підстави для визнання поважності причин не з`явлення в судові засідання і неповідомлення причин неявки з боку відповідача, оскільки у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства України чинного на час постановлення судового рішення, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, з огляду на те, що ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї були направлені за адресою офіційної реєстрації місця проживання відповідача і повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, окрім того, що суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд не вбачає у заяві відповідача посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано.

Фактично у своїй заяві відповідач посилаючись на незгоду з висновком про розмір матеріального збитку, незалучення його до огляду транспортного засобу, наявність розбіжностей, невірних висновків тощо, вдається до переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням, здійсненою судом оцінкою доказів та встановленими обставинами справи і відповідно застосованими судом нормами чинного законодавства України.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, поскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року у справі №755/10605/17.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року у справі №755/10605/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 17.09.2020 року.

Суддя -