Справа № 491/57/15-ц
У Х В А Л А

16 вересня 2020 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О. за участю секретаря судового засідання Гула О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Ананьїв Одеської області, заяву представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення суду у цивільній справі за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення суду у цивільній справі за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно заяви, в провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебувала справа №491/57/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області по цивільній справі № 491/57/15-ц, позовні вимоги ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року задоволено.

Як зазначає представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» 7 травня 2020 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір №2241/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

В заяві зазначено, що відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитиним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року, укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в сумі 13835,80 грн.

У зв`язку з викладеним, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з даною заявою та просить замінити стягувача (позивача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ананьївський районний суд Одеської області у справі № 491/57/15-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, Реквізити ІВАИ № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»).

Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року зазначену заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16 вересня 2020 року.

У відповідності до положень ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

На виконання вимог частини 3 статті 442 ЦПК України Ананьївським районним судом Одеської області було повідомлено учасників справи та заінтересованих осіб.

Зокрема, на адресу ТОВ «ФК «ЄПАБ» листом від 11 вересня 2020 року за вихідним №491/25/15-ц/5164/2020 було направлено копію ухвали суду від 10 вересня 2020 року про прийняття заяви до розгляду.

ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено шляхом направлення на його адресу листом від 11 вересня 2020 року за вихідним №491/57/15-ц/5165/2020 копії ухвали суду про прийняття заяви до провадження.

Також, листом від 11 вересня 2020 року за вихідним №491/57/15-ц/5166/2020 копію ухвали суду від 10 вересня 2020 року про прийняття заяви до провадження було направлено на адресу ОСОБА_1 .

Крім того, суд бере до уваги, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» достеменно відомо, що розгляд справи здійснюється Ананьївським районним судом Одеської області, оскільки саме зазначене товариство є ініціатором судового розгляду, а також те, що заява містить клопотання представника про здійснення її розгляду без представника заявника.

Крім того, до заяви додано копію списку рекомендованих поштових відправлень ф.103 від 4 серпня 2020 року, а також фіскального службового чеку ПАТ «Укрпошта» від 4 серпня 2020 року ПН55, з яких вбачається, що заявником одночасно з направленням заяви до суду було направлено її ОСОБА_1 .

Також, суд бере до уваги, що відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ананьївського районного суду Одеської області за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz/.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду.

Абзацом 2 частини 3 статті 442 ЦПК України визначено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що учасників справи та заінтересованих осіб належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та заінтересованих осіб.

При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали справи за позовною заявою ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що в задоволенні заяви про заміну позивача та стягувача правонаступником слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, з приводу вимоги представника заявника замінити стягувача (позивача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ананьївський районний суд Одеської області у справі № 491/57/15-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що статтею 442 ЦПК України передбачено можливість заміни учасника правовідносин його правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 частини 1 статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Аналогічні положення містяться в статті 18 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Рішення суду може бути виконане добровільно або в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вивченням матеріалів справи за позовною заявою ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 встановлено, що стягувачу Ананьївським районним судом Одеської області видано виконавчі листи №491/57/15-ц (а.с.20) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 та судового збору, що свідчить про звернення судового рішення до примусового виконання.

Питання щодо примусового виконання судового рішення врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 8 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, заявником до заяви не додано будь-яких доказів того, що рішення суду у цивільній справі №491/57/15-ц, за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року та судового збору не виконано боржником добровільно або на підставі виконавчого документу, що унеможливлює для суду вирішення питання про наявність у справі стадії виконання судового рішення, на якій можлива заміна учасника правовідносин його правонаступником на підставі ст.442 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

З матеріалів цивільної справи №491/57/15-ц за позовною заявою ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в даному випадку є кредитором.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З заяви представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» вбачається, що 7 травня 2020 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір №2241/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», що підтверджується доданою до заяви копію зазначеного договору.

Частиною 1 статті 212 ЦК України визначено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

При цьому, з доданої до заяви копії договору про відступлення права вимоги №2241/К від 7 травня 2020 року (далі Договір) , укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (далі Банк) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі Новий кредитор) вбачається, що сторонам при укладенні договору сторонами було узгоджено, що за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору, набуває права кредитора за основними договорами (пункт 2 договору №2241/К від 7 травня 2020 року).

З наведеного вбачається, договір містить у собі відкладальну обставину, з якою пов`язано виникнення в Нового кредитора прав вимоги за договорами, які є предметом договору, а саме момент отримання ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» від ТОВ «ФК «ЄАПБ» коштів відповідно до пункту 4 Договору.

Відповідно до пункту 1 договору відступлення права вимоги №2241/К від 7 травня 2020 року за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом -(Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржник» або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорам (договорами про надання кредиту(овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основи договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Кредитний договір №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року входить до Додатку №1 до договору.

При цьому, заявником до заяви не додано жодного доказу того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» виконано вимоги пунктів 1, 2 та 4 щодо сплати коштів ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», та відповідно не надано доказів набуття права вимоги за договорами визначеними в реєстрі у Додатку №1 до Договору.

Крім того, частиною 1 статті 517 ЦК України, якою визначено докази прав нового кредитора у зобов`язанні, встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, заявником такі докази, зокрема кредитний договір №001-15231-261211 від 26 грудня 2011 року, до заяви не додано.

З наведеного вбачається, що вимоги представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну стягувана ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у виконанні рішення суду у цивільній справі №491/57/15-ц, за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 , необґрунтовані та не доведені належними доказами, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261, 431, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення суду у цивільній справі за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до пункту 28 частини 1 статті 353 ЦПК України у хвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О.Желясков

Ухвала суду набрала законної сили "_____"___________________20____року.