Справа № 698/528/19
Провадження № 2/698/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Гармаш Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач, починаючи з листопада 2015 року фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с. Суха Калигірка, Катеринопільського району.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у стоін народився син ОСОБА_4 .

В березні 2018 року з ініціативи відповідача сімейні відносини були припинені. Після чого ОСОБА_3 разом із сином виїхала проживати в іншу місцевість.

В червні 2018 року відповідач приїхала до позивача та залишила сина, а сама поїхала не повідомивши свого місця перебування.

Починаючи з червня місяця 2018 року малолітній ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні позивача.

Позивач разом із сином ОСОБА_4 , в даний час зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 23.06.2017 року.

Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Відповідач не забезпечує сина необхідним медичним забезпеченням. Ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків та фактично самоусунулась від виховання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, пояснивши суду, що відповідач життям, здоров`ям та вихованням малолітньої дитини не цікавиться, раптово зникла з життя позивача і їхнього сина, не повідомивши про причини такого зникнення і вони її більше не бачили. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликана в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області Гармаш Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, просить суд задовольнити позов повністю.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав, в силу вимог закону, є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка передбачена правилами цієї статті і виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.

Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дітей, а також той факт, що відповідач не тільки не виконує своїх обов`язків щодо виховання дітей, а й негативно впливає на їх виховання, шляхом вчинення дій, які негативно впливають на психічний стан дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом, сторони з листопада 2015 року фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с. Суха Калигірка, Катеринопільського району.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 05.09.2018 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Калигірка Катеринопільського району, його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

З висновку від 12.10.2018 року № 114 вбачається, що опікунською радою Мокрокалигірської сільської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «ім. Гетьмана В.П. » на посаді підсобного робітника, що підтверджується характеристикою від 12.06.2019 року, виданою ТОВ «ім. Гетьмана В.П. » (а.с. 13).

Позивач зареєстрований та проживає разом із дитиною за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні позивача, про що свідчить довідка виконкому Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області від 14.06.2019 року № 149 (а.с. 15).

Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 29.08.2018 року, умови проживання дитини добрі, будинок обладнаний усіма необхідними меблями, побутовою технікою, предметами побуту. У дитини окрема кімната, є спальне місце, дитячі речі, одяг, предмети особистої гігієни, продукти харчування для дитини забезпечені в повному обсязі. В родині ОСОБА_1 створені належні умови для повноцінного проживання, виховання та розвитку дитини (а.с 12).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що є знайомим позивача. Відповідач ОСОБА_3 участі у вихованні сина не приймала, позивач всю роботу по дому робив сам. ОСОБА_3 в червні 2018 року привезла і залишила дитину з позивачем. З того часу відповідач до дитини не навідувалась, де остання свідку не відомо. ОСОБА_1 створив гарні умови для проживання сина.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, надала суду аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_7 .

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконувала батьківські обов`язки по вихованню сина, не навідувала його починаючи з червня 2018 року, участі у його вихованні і навчанні не приймала, життям і здоров`ям дитини не цікавилася, бажання налагодити відносини з сином не виявляла, а всі витрати по вихованню та утриманню дитини несе позивач одноособово.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками, що і було встановлено в судовому засіданні, оскільки надані позивачем суду докази свідчать про систематичність невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина.

За таких обставин, суд вбачає підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як передбачено ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів і стягує з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_3 , що вона не позбавлена у подальшому права вирішувати питання про поновлення її у батьківських правах щодо сина в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви про стягнення аліментів, від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. За подання позовної зави про позбавлення батьківських прав позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надані відповідні документи, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. (постанова Верховного Суду від 22.11.2019 справа № 902/347/18).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 180, 183, 184, 243 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, ст.ст. 8, 11, 12, Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень та за надання професійної правничої допомоги у розмірі 4000 гривень, всього у загальній сумі - 4768,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області (, рахунок № UA6023214 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір за майновими вимогами від сплати яких позивача звільнено на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 840,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що згідно ч.ч. 1,3 ст. 169 СК України мати і батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дитиною повноліття.

Головуючий Баранов О.І.

Довідка : після набрання рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України.