233 № 233/2997/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу №233/2997/20 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради «про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та зняття арешту»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду позовній заяві до Костянтинівської міської ради, просить усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом зняття арешту та заборони на відчуження з домоволодіння (будинку) АДРЕСА_1 , пославшись на таке:

Він відповідно до договору від 29.10.1973, укладеного між ним та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Бакаєвою Л. М. та зареєстрованого у реєстрі за №8615, є власником домоволодіння (будинку) АДРЕСА_1 .

З метою перереєстрації зазначеного будинку він звернувся до нотаріуса, але виявилося, що на його будинок накладено заборону відчуження.

Підставою зазначеного обтяження стало повідомлення Скляного заводу ім. Жовтневої Революції б/н від 04 серпня 1977 року. Дата накладення обтяження - 03 жовтня 2005 року, тобто через 32 роки після винесення повідомлення.

Костянтинівський Скляний завод ім. Жовтневої Революції (Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський скляний завод) ліквідовано. Згідно з витягом з Мінюсту номер запису про припинення: 2000431, дата запису - 12 грудня 2005 року.

З огляду на положення ч.4 ст.91 ЦК України з 12 грудня 2005 року усі цивільні права Костянтинівського скляного заводу ім. Жовтневої революції припинилися у зв`язку із ліквідацією.

Таким чином заборона відчуження припинилася разом із ліквідацією підприємства.

Частина 1 статті 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.?

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2020 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.16).

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.3).

Представник відповідача - Костянтинівської міської ради Донецької області Ісмаілов С. Н. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, поклавшись у вирішенні спору на розсуд суду (а.с.25).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:

Судом установлено:

ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29 жовтня 1973 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №8615 (копія - на а.с.6-7).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.10-11) 03.10.2005 до Реєстру внесений запис про державну реєстрацію обтяження належного позивачу будинку за видом обтяження: заборона (архівний запис), підставою чого зазначене повідомлення, б/н, 04.08.1977, Скляний завод ім. Жовтневої Революції, об`єкт обтяження - жилий будинок АДРЕСА_1 .

Листом Комунального підприємства «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» за №459 від 08.07.2020 повідомлено, що право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (рік будівництва - 1958) зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.1973, посвідченого Костянтинівською ДК за р/№8615. За підсумками проведення технічної інвентаризації у 1981 році було встановлено, що на місті вищезазначеного будинку збудовано новий житловий будинок: літ. «А-1» (рік будівництва - 1980). Право власності на новий житловий будинок не оформлювалося (а.с.22).

За відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у вільному доступі в мережі «Інтернет») юридична особа Відкритого акціонерного товариства «Костянтинівський скляний завод» припинена, дата внесення відповідного запису - 12.12.2005 (а.с.12-13).

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого:

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина 1 статті 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.?

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом установлена наявність перешкод у розпорядженні ОСОБА_1 належним йому будинком як своєю власністю через обтяження у виді заборони на нерухоме майно.

Проте така заборона втратила актуальність і має бути припинена, оскільки з 12.12.2005 припинилися цивільні права юридичної особи, в інтересах якої було здійснене таке обтяження.

Цей висновок суду узгоджується з положеннями ЦК України, за приписами частини 4 статті 91 якого цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а відповідно до частини 5 статті 104 якого юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За наведених обставин, суд дістає висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Костянтинівської міської ради (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 260, ) «про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та зняття арешту» - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 правом власності шляхом зняття заборони з домоволодіння (будинку) АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя