Справа № 288/1048/19
Провадження № 2/288/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання недійсними: акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння за № 182 від 23 жовтня 1986 року, рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної ради народних депутатів Житомирської області Української РСР № 188 від 23 жовтня 1986 року про затвердження актів на закінчене будівництво, рішення виконкому Попільнянської селищної ради № 108 від 15 вересня 2009 року про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, свідоцтво про право власності на житло, видане Попільнянською селищною радою 13 листопада 2009 року.

В подальшому, з врахуванням зміни предмета позову (т.1 а.с.200-204) ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд в якому вказує, що в 1971 році вона одружилась з братом Відповідачки - ОСОБА_5 та разом почали добудовувати житловий будинок на виділеній Відповідачу земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на те, що земельна ділянка була виділена для будівництва Відповідачу, будували будинок та господарські будівлі на дві квартири Позивач разом з чоловіком та Відповідачем, а їм допомагали батьки, як Позивача, так і чоловікові та інші родичі.

Для вказаних цілей чоловік Позивача, його батько та мати Позивача - ОСОБА_6 , купували будівельні матеріали, зокрема цеглу, щебінь, пиломатеріали, облицювальну плитку, цемент, двері, шифер, толь, руберойд, плінтуса, тощо. Для вказаних потреб Позивачем та іншими наймалися для перевезення автотранспорт.

В 1973 році вони довели ступінь будівництва до такого, щоб там можливо було проживати та переїхали до нього жити та проживаючи продовжували його будувати.

Після вселення вони користувалися квартирою, як своєю власністю, починаючи з 1973 року і по 2004 рік, чоловік Позивача сплачував податки та збори, які нараховувалися Попільнянською селищною радою, як за окрему земельну ділянку площею 400 кв.м. та будівлі за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, чоловік Позивача здійснював страхування житла за вказаною адресою.

В частині житлового будинку (квартирі) де проживала Позивач з чоловіком, а після його смерті продовжує проживати Позивач, встановлено автономне опалення, проведено газопостачання, енергопостачання, договори були укладені саме з покійним чоловіком, як споживачем. За весь період здійснювалась оплата за користування вказаними послугами. На подвір`ї проведено водопостачання та встановлено лічильник.

Зазначені обставини в своїй сукупності підтверджують володіння та користування Позивачем та її чоловіком - ОСОБА_5 частиною будинку (квартирою) АДРЕСА_1 , як своїм власним майном.

16 квітня 1980 року на замовлення Відповідача проведено технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_1 , під час якої встановлено, що будинок складається з двох квартир, біля будинку знаходились господарські будівлі - сарай та погріб. 23 жовтня 1986 року комісією складено акт № 182 про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, в якому зазначається, що будинок складається з двох квартир. В акті обстеження умов проживання від 18 листопада 2019 року встановлено, що будинок складається з двох квартир, одну з яких займає ОСОБА_1 .

За життя чоловіком Позивача було придбано автомобіль, в зв`язку з чим ними побудовано гараж, інформація про наявність якого міститься в інвентаризаційній справі на будинок з 04 липня 1984 року (поз. літера «В»).

З часу створення майна - житлового будинку, ніяких претензій з боку Відповідача не було. Усвідомлюючи те, що 1/2 частина будинку з господарськими будівлями та гараж збудований Позивачем та її чоловіком ОСОБА_5 , з метою оформлення права власності кожним своєї частини будинку, господарських та інших будівель на території домогосподарства, 20 березня 1996 року Відповідач звернулась до Бердичівського МБТІ з заявою про видачу їй довідки відчудження 1/2 частки житлового будинку. Спеціалістом МБТІ було проведено розрахунок визначення ідеальних частин співвласників будинку АДРЕСА_1 . Дані обставини вказують на те, що Відповідачка визначала частку в будинку з господарськими будівлями для відчудження, фактично оформлення права власності за Позивачем та її чоловіком тієї частини домоволодіння, які були створені ними.

Відповідач, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка Позивача, скориставшись наявністю документів, оформлених на неї, як забудовника звернулась до МБТІ із заявою про оформлення за нею права власності на весь будинок, а 13 листопада 2009 року отримує свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, дійсність якого оспорювалась Позивачем в судовому порядку, проте в задоволенні позову їй було відмовлено.

Позивач зазначає, що вона разом з чоловіком з 1973 року, а з 2009 року сама, відкрито та безперервно володіє та користується частиною житлового будинку, а саме квартирою б/н в житловому будинку АДРЕСА_1 з частиною господарських будівель.

Спірний будинок разом з господарськими будівлями оформлений на Відповідача, а тому Позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав і належним способом захисту яких є визнання за нею права власності на частину будинку та господарських будівель і споруд за набувальною давністю, оскільки у Позивача з чоловіком не було жодного юридичного титулу для володіння вказаним нерухомим майном. Земельна ділянка надавалась для забудови Відповідачу, нею ж будинок введено в експлуатацію, а в подальшому оформлено право власності. З часу створення квартири вони проживали в ній, як у власній та володіли добросовісно, не знаючи про відсутність підстав для набуття права власності.

На підставі вищевикладеного Позивач просить визнати за нею - ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на частину житлового будинку, а саме приміщення позначені на плані літерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-3, 2-5, 2-6, а також 1/2 частину сараю, площею 52.3 м.кв., позначений на плані літерою «Б»; 1/2 частину погреба, площею 16.2 м.кв., позначений на плані літерами «п/д»; гараж, площею 17.0 м.кв., позначений на плані літерою «В»; сарай, площею 10.1 м.кв., позначений на плані літерою «Г»; сарай, площею 12.9 м.кв., позначений на плані літерою «Д», які розміщені в АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити, посилаючись на вищенаведені обставини.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши Інвентаризаційну справу № 1136, Реєстраційну справу на будинок АДРЕСА_1 та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 20 лютого 1970 року, надано ОСОБА_3 , в подальшому «Забудовник» на право безстрокового користування земельну ділянку АДРЕСА_2 , загальною площею 1072 м2, згідно плану земельної ділянки, на наданій земельній ділянці Забудовник зобов`язується побудувати одноповерховий житловий будинок, житловою площею 46.7 кв. метрів, з кількістю кімнат - три. /т.1 а.с.9/

Матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження. /т.1 а.с.233/

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 05 вересня 1971 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено шлюб та при реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 . /т.1 а.с.10/

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . /т.1 а.с.11/

ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 108 від 15 вересня 2009 року є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкта: загальна площа - 107.2 кв.м., житлова площа - 60.3 кв.м., житловий будинок, А-1, 107.2 кв.м.; сарай, Б-1, 52.3 кв.м.; погріб, п/д, 16.2 кв.м.; гараж, В-1, 17.0 кв.м.; сарай, Г-1, 10.1 кв.м.; сарай, Д-1, 12.9 кв.м.; Огорожа, № 1. /т.1 а.с.12/

Згідно рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 182 від 23 жовтня 1986 року, в зв`язку з тим, що окремі громадяни смт.Попільня завершили будівництво житлових будинків в смт.Попільня, затверджено акти на завершене будівництво житлових будинків: - ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - п/п - 107.2 м.кв., ж/п - 60.3 м.кв. /т.1 а.с.13/

Рішенням виконавчого комітету № 108 від 15 вересня 2009 року Попільнянської селищної ради, розглянувши заяви жителів селища, вирішено оформити право власності на житловий будинок та господарчі будівлі АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 . /т.1 а.с.14/

Відповідно до Акта про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Попільнянської ради народних депутатів № 182 від 23 жовтня 1986 року, прийомна комісія в присутності забудовника - ОСОБА_3 , оглянула пред`явлені до здачі будівлі, розташовані в домогосподарстві АДРЕСА_1 , комісія постановила пред`явлене до здачі домогосподарство ОСОБА_3 , розташоване по АДРЕСА_1 вважати прийнятим. /т.1 а.с.15-17/

06 квітня 2015 року, прізвище замовника не вказано, КП «Бердичівське МБТІ» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно експлікації до плану будинку якого вказано, що будинок, позначений літерою А-1 складається з двох квартир: - № 1 площею 53.4 кв.м.; - № 2 площею 53.7 кв.м., площа всього по будинку - 107.2 кв.м., квартир - 1, житлових - 5. Характеристика будинку, допоміжних будівель і споруд: - Житловий будинок - А, 1974 року побудови; - Сарай - Б, 1974 року побудови; - Погріб - п/д, 1974 року побудови; - Гараж - В; - Сарай - Г, 1982 року побудови; - Сарай - Д, 1982 року побудови; - огорожа - № 1. /т.1 а.с.20/

В 1997 - 2000 роках, в 2002, 2004 та 2005 роках ОСОБА_5 здійснював страхування майна - житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що підтверджується страховими свідоцтвами. /т.1 а.с.21-26/

За адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 сплачував податок з власників будівель і земельний податок, відповідно до платіжних повідомлень: - від 13 січня 1975 року; - від 04 січня 1976 року № 342; - від 19 січня 1977 року № 648; - від 10 січня 1978 року № 494; - від 02 січня 1979 року № 582; - від 03 січня 1980 року № 445; - від 10 січня 1981 року № 462; - від 05 лютого 1982 року № 462; - від 03 січня 1991 року № 710; - від 1994 року № 370. /т.1 а.с.27-31/

Також, ОСОБА_5 в 1974 - 1980, 1982, 1983, 1984, 1986, 1987, 1991-1994, 1997, 2000, 2001 роках сплачував до Попільнянської селищної ради земельний податок. /т.1 а.с.32-36/

27 листопада 2000 року, ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 уклав з ВАТ «ЕК «Житомиробленерго» Договір № 8391 про користування електричною енергією та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 . /т.1 а.с.76-79/

30 травня 2005 року ОСОБА_5 , який споживає електроенергію за адресою АДРЕСА_3 , уклав Договір № 126-0139 про користування електричною енергією з Попільнянським РЕМ./т.1 а.с.80-83/

Між ОСОБА_5 та комунальним підприємством «Благоустрій» 01 листопада 2005 року було укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води за адресою АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.84-85/

В квітні 2006 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Житомиргаз» укладено Договір № 11 про надання послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.88-89/

Згідно розрахункових книжок по розрахунках за природний газ по лічильнику, особовий рахунок № НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 здійснювалася оплата за спожитий природний газ, а саме: - 05 серпня 2011 року; - 01 жовтня 2011 року; - 17 вересня 2012 року. /т.1 а.с.90-92/

Також, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 сплачувала платежі за постачання природного газу, а саме 01 серпня 2018 року, 19 березня 2019 року та 12 червня 2019 року. /т.1 а.с.103-104/

З квитанцій ВАТ «ЕК «Житомиробленерго» вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала кошти за використану електроенергію за адресою АДРЕСА_3 за листопад 2008 року, грудень 2008 року, січень 2009 року, жовтень 2010 року, лютий 2011 року, квітнень 2012 року, вересень 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, серпень 2016 року, червень 2018 року, лютий 2019 року, травень 2019 року, серпень 2019 року, жовтень 2019 року. /т.1 а.с.93-96/

Відповідно до розрахункових книжок по розрахунках за квартиру, комунальні та інші послуги за 2010 рік, 2013 - 2014 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 сплачувала кошти за водопостачання: - 26 травня 2010 року, 16 лютого 2012 року, 17 квітня 2012 року, 18 червня 2012 року, 17 вересня 2013 року, 13 грудня 2013 року, 16 травня 2014 року; - за березень-квітень 2015 року, січень- травень 2016 року. /т.1 а.с.97-102/

18 листопада 2019 року депутатом Попільнянської селищної ради в присутності сусідів складено Акт обстеження умов проживання згідно якого, обстежено умови проживання ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_5 , в результаті обстеження встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_5 належить ОСОБА_3 , складається з двох ізольованих приміщень (квартир), які обладнані окремими входами. В одній з квартир проживає ОСОБА_3 , в іншій ОСОБА_1 . Квартира, в якій проживає ОСОБА_1 складається з двох коридорів, трьох житловий кімнат та кухні, на плані технічного паспорта на житловий будинок, позначені літерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 відповідно. Квартира обладнана газопостачанням, електроенергією, встановлені окремі лічильники газо- та електропостачання. На подвір`ї проведено водопостачання з окремим лічильником. Також, ОСОБА_1 користується одним із хлівів, які розташовані на території домогосподарства. /т.1 а.с.105/

ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг на опалювальний період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року включно та з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно, що підтверджується повідомленнями про надання субсидій № 008808 від 03 листопада 2014 року та 24 листопада 2018 року. /т.1 а.с.106, 107/

Відповідно до довідки № 652/Д-2019 від 26 листопада 2019 року, виданої Попільнянською селищною радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 - з 23 квітня 1980 року по теперішній час. /т.1 а.с.108/

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 жовтня 2018 року, на підставі свідоцтва про право власності від 13 листопада 2009 року, виданого виконкомом Попільнянської селищної ради, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.128-130/

Рішенням 56 сесії VІ скликання Попільнянської селищної ради від 16 жовтня 2015 року вирішено перейменувати в смт.Попільня Попільнянського району Житомирської області: - вулицю Чапаєва на вулицю Вишнева. /т.1 а.с.144/

13 грудня 2016 року, ОСОБА_3 звернулась до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Попільнянська селищна рада про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком, шляхом звільнення житлового будинку та вивезення майна. /т.1 а.с.170/

Відповідно до повідомлення Попільнянської селищної ради від 30 квітня 2015 року № 02-66/263, у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_3 була створена комісія та виявлено, що дійсно ОСОБА_1 користується господарськими будівлями (гараж, сарай) та частиною городу ОСОБА_3 не маючи на це правовстановлюючих документів, рекомендовано ОСОБА_1 звільнити зазначені господарські будівлі та частину городу. /т.1 а.с.171/

До справи Позивачем додано підтвердження купівлі будівельних матеріалів, згідно яких: - ОСОБА_9 придбав: - столярку, 13 квітня 1973 року /кв. № 311165/; - 2000 шт. цегли, 17 вересня 1976 року /кв.№ 488/; - камінь, 11 вересня 1973 року /нак. № 380/; - будівельний ліс 4 м3, 15 травня 1976 року /ордер № 1218/; - цемент, 23 квітня 1975 року /нак. б/н/; - двері 1 шт., 31 серпня 1973 року /нак. № 742/; - цеглу 2000 шт., 17 вересня 1976 року /нак. № 1590; - ОСОБА_1 придбав: - щебінь, 20 квітня 2004 року /нак. № 152/; - плитка, ящики, 03 серпня 1984 року /нак. № 613/; ОСОБА_10 придбала: - шифер, 14 грудня 1974 року /проп. № 028349/; - радіатори, крани /рах. № 3897/; - цеглу, 16 лютого 1972 року /нак. № 000615/; - ОСОБА_5 придбав: - плиту ДВП, труби, 07 жовтня 1977 року /нак. № 740/; - руберойд, в 1980 році / нак. № 1100/; - шифер, 23 листопада 1974 року /нак. № 2878/; - плита, 11 квітня 1974 року / нак. № 1305/; - камінь, 07 травня 1976 року /нак. № 116/; - пиломатеріал, 10 березня 1976 року /нак. № 576/; - цемент, 02 березня 1976 року /нак. № 90-9/; - толь, 07 березня 1976 року /нак. № 1442/; - стовпи, 24 листопада 1976 року /нак. № 486/; - плиту, плінтус, лиштва, толь, стовпчики, 25 липня 1977 року /нак. № 1007/; - замовлення на доставку дошок, 10 травня 1976 року /кв. № 547924/; - пиломатеріал, 10 квітня 1976 року /нак. № 1253/; про купівлю: - радіатори, труби, 14 березня 1984 року; - лісоматеріалів, 13 травня 1977 року; - ОСОБА_1 : - замовлено автомобіль на доставку цегли 17 січня 1976 року /кв. № 534927/. /т.1 а.с.205-232/

В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано Спадкову справу № 461 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка містить: - заяву ОСОБА_11 від 23 листопада 2009 року про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 ; - заяву ОСОБА_1 від 23 листопада 2009 року про те, що вона спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймає, просить вважати її такою, що спадщину не прийняла, від належної їй долі спадкового майна за законом відмовляється на користь дочки померлого - ОСОБА_11 ; - свідоцтво серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - довідку № 3082 видану виконкомом Попільнянської селищної ради ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 про те, що дійсно до дня смерті чоловіка - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали разом, вели спільне господарство і мали спільну реєстрацію за даною адресою; - витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори); - витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи); - витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; - копію паспорта ОСОБА_1 ; - копію свідоцтва про одруження; - копію паспорта ОСОБА_11 ; - копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 ; - копію свідоцтва про одруження ОСОБА_11 ; - заяву ОСОБА_11 від 30 травня 2011 року про видачу свідоцтва про право на спадщину; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 січня 2001 року; - свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 травня 2011 року, спадщина на яку видано свідоцтво складається з автомобіля марки ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_6 ; - витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30 травня 2011 року. /т.1 а.с.183 - 198/

Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2019 року в цивільній справі № 288/204/17, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - відмовлено, рішення залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року та постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року. /т.2 а.с.15-22/

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2020 року в справі № 288/1295/16-ц, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 січня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення. Відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком, шляхом звільнення будинку та вивезення майна. /т.2 а.с.23-30/

30 квітня 2015 року за вих.№ 02-66/263 Попільнянською селищною радою видано ОСОБА_3 довідку про те, що в зв`язку з надходженням заяви була створена комісія, якою встановлено, що дійсно ОСОБА_1 користується господарськими будівлями (гараж, сарай) та частиною городу ОСОБА_3 , не маючи на це жодних правових документів. У зв`язку з чим, комісією рекомендовано ОСОБА_1 звільнити зазначені господарські будівлі та частину городу. /т.2 а.с.31/

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради 24 липня 2020 за вих.№ 786/Д-2020, власнику ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 про те, що до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - заявник; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - внук; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /т.2 а.с.51/

Судом було витребувано Інвентаризаційну справу № 1136 на житловий будинок АДРЕСА_5 до якої додано: - довідку про належність споруд житлового будинку АДРЕСА_5 зареєстрованих бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 1501, Кн.ІІ, стор.42. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 13 листопада 2009 року; - звідний оціночний акт на домоволодіння АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_3 , вартість будівель вказана станом на 16 квітня 1980 року, 04 липня 1984 року, 16 квітня 1996 року; - оціночний акт № 1 від 16 квітня 1980 року на будинок АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_3 , рік побудови - 1974; - оціночний акт на споруди домоволодіння АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_3 ; - поетажний план на будинок АДРЕСА_6 , власник ОСОБА_3 ; - експлікація до плану будинку; - журнал наружних обмірів домоволодіння по АДРЕСА_1 ; - абрис присадибної ділянки АДРЕСА_5 ; - ескіз поетажного плану від 16 квітня 1980 року на будівлю А-1 по АДРЕСА_1 ; - підсобну відомість від 16 квітня 1980 року на будинок АДРЕСА_5 ; - замовлення № 1 від 15 квітня 1980 року до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_5 ; - оціночний акт № 1 від 04 липня 1984 року на будинок АДРЕСА_5 , рік побудови - 1974; - оціночний акт № 2 від 04 липня 1984 року на будинок АДРЕСА_5 , власник ОСОБА_3 ; - абрис присадибної ділянки АДРЕСА_5 ; - підсобну відомість від 04 липня 1984 року на будинок АДРЕСА_5 ; - замовлення ОСОБА_3 від 20 березня 1996 року про видачу довідки відчудження 1/2 частини житлового будинку; - зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_5 ; - акт поточних змін житлового будинку в АДРЕСА_5 станом на 10 жовтня 2009 року, згідно якого в присутності власника ОСОБА_3 виявлено на плані земельної ділянки добудовані сараї - 2 шт.; - рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 107 від 15 вересня 2009 року яким узаконено самовільно збудовані господарські будівлі в АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 ; - абрис садибної ділянки; - розрахунок ідеальних частин співвласників; - оцінювальний акт про будинок в АДРЕСА_5 від 10 жовтня 2009 року; - оцінювальні акти про господарські будівлі та споруди: сіни, сарай, погріб, гараж, сарай, сарай в АДРЕСА_5 від 10 жовтня 2009 року; - довідку про належність, вартість, технічний стан, видану ОСОБА_3 на цілий житловий будинок в АДРЕСА_5 ; - квитанції від 05 серпня 2009 року; - замовлення № 122 ОСОБА_3 ; - акт поточних змін в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_5 ; -ескіз земельної ділянки АДРЕСА_5 від 30 березня 2015 року; - довідку № 457 від 07 квітня 2015 року, видану Бердичівським МБТІ в тім, що станом на 31 грудня 2012 року, жилий будинок АДРЕСА_5 зареєстрований по праву особистої власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 13 листопада 2009 року виданого виконкомом селищної ради, житлова площа - 60.3 м2, загальна 107.2 м2, інвентаризаційна оцінка - 154739 гривень; - квитанцію від 30 березня 2015 року про сплату ОСОБА_1 коштів в розмірі 550.00 гривень за послуги МБТІ; - Договір про виконання робіт № 35 від 30 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_5 та КП «Бердичівське МБТІ» про виконання послуг по виготовлення технічної документації за адресою АДРЕСА_5 ; - акт прийому - здачі виконаних робіт від 06 квітня 2015 року.

Також, судом було витребувано Реєстраційну справу на будинок АДРЕСА_5 до якої додано: - довідку про належність будинку АДРЕСА_5 про реєстрацію в реєстраційній книзі № 1/стор.42 під реєстраційним № 1501 за ОСОБА_3 на цілий житловий будинок на підставі Свідоцтва про право власності від 13 листопада 2009 року, видане виконкомом Попільнянської селищної ради 24 листопада 2009 року; - витяг з рішення виконкому Попільнянської селищної ради № 108 від 15 вересня 2009 року яким вирішено оформити право власності на житловий будинок та господарчі будівлі в АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 ; - Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2009 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; - Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 листопада 2009 року; - Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 листопада 2009 року; - ухвалу Попільнянського районного суду від 04 жовтня 2016 року в цивільній справі № 288/515/15-ц.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні /т.2 а.с.34/ дала покази про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_7 , неподалік від будинку Довженко. Батько ОСОБА_3 , взяв земельну ділянку, оформив її на дочку, проте будинок будували на двох дітей - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В 1971 році син - ОСОБА_16 одружився і пішов жити до тещі, але будинок продовжували будувати, а в 1974 році вже перейшли проживати в даний будинок. При будівництві вона бачила, що привозились різні будівельні матеріали, але документи на дані матеріали вона не бачила. Будували будинок для двох дітей, пізніше гараж будував ОСОБА_16 , оскільки придбав автомобіль, заїзд до гаражу був зі сторони квартири ОСОБА_16 . Покійна мати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 просила ОСОБА_15 оформити будинок на двох.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні /т.2 а.с.34/ дав покази про те, що в 1976 році він працював на гранітному кар`єрі, а ОСОБА_19 будував будинок та брав там пісок та камінь. У ОСОБА_20 він з бригадою будував погріб та сарай, хата вже була, за виконану роботу ОСОБА_16 з ними розраховувався.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні /т.2 а.с.34/ дала покази про те, що вона проживає по сусідству за адресою АДРЕСА_7 та бачила як будувався будинок Довженків. ОСОБА_19 в 1971 році прийшов з армії та одружився, проживати пішов до тещі, але будинок будували. З 1974 року проживали в даному будинку та продовжували будувати господарські споруди. Будинок будував батько ОСОБА_3 та ОСОБА_16 - ОСОБА_23 на дві половини для двох дітей. ОСОБА_15 на будівництві вона не бачила, так як та проживала разом з батьками, а ОСОБА_16 привозив будівельні матеріали на будівництво.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні /т.2 а.с.34/ дав покази про те, що він в 1975 році прийшов працювати в АТП механіком, ОСОБА_25 працював водієм автобуса, а ОСОБА_1 працювала старшим диспетчером. В 1971 році він одружився на сестрі ОСОБА_26 - ОСОБА_27 . ОСОБА_25 проживали у її матері. Батько ОСОБА_1 взяв ділянку для будівництва на дочку - ОСОБА_15 , проте будинок будувався на двох дітей. ОСОБА_16 займався будівництвом, батько сплачував кошти за ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 за себе. Він допомагав ОСОБА_16 на будівництві. В 1974 році ОСОБА_16 з сім`єю перейшов проживати в даний будинок, а ОСОБА_15 пізніше. Щодо того, як оформлені документи на будинок йому не відомо.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на частину приміщень житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель в АДРЕСА_5 з тих підстав, що вони з покійним чоловіком (братом Відповідача), Відповідачем та їх батьками разом добудовували будинок на дві квартири на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва Відповідачу. В 1973 році вони вселилися в одну з квартир вказаного будинку та користувалися нею, як своєю власністю, сплачували комунальні платежі та податки за земельну ділянку, страхували житло. До квартири підведено індивідуальне опалення, газо - та електропостачання та встановлено лічильники. Відповідач зверталась до МБТІ з заявою про виділення 1/2 частки будинку, що підтверджує її намір на виділення Позивачу та її чоловіку частки з будинку, проте після смерті чоловіка Позивача (брата Відповідача), вона отримала свідоцтво на право власності на весь будинок. Позивач зазначає, що відкрито, добросовісно та безперервно з 1973 року володіє квартирою в будинку та частиною господарських будівель, а тому за нею належить визнати право власності за набувальною давністю на вказану частину будинку та господарчих будівель.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Загальні положення порядку набуття права власності врегульовано Главою 24 Книги ІІІ Цивільного кодексу України.

Статтями 316, 317 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно частини першої, другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (частина перша статті 321 ЦК України)

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова № 5), можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.

Пунктом 9 Постанови № 5 роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 ЦК України): не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18).

При вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не ґрунтується на жодній правовій підставі володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18).

У постанові від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду визначив, що за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачу надано земельну ділянку для будівництва за адресою АДРЕСА_5 /т.1 а.с.9/ та в 1986 році Відповідачем введено в експлуатацію будинок за вказаною адресою /т.1 а.с.13, 15-17/, а в 2009 році вона отримала свідоцтво про право власності на даний будинок з господарчими будівлями /т.1 а.с.12/. Позивач є дружиною покійного брата Відповідача (який помер в 2009 році) /т.1 а.с.10, 11/ та з 23 квітня 1980 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 /т.1 а.с.108/. Позивач та її чоловік з 1975 року по даний час укладали угоди на обслуговування та сплачували кошти за користування частиною будинку, господарських будівель та земельної ділянки /т.1 а.с.21-26, 32-36, 76-85, 88-104/.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, суд вважає доведеним, що Позивач з моменту вселення до спірного житлового будинку була обізнана та розуміла, що будинок збудовано на виділеній Відповідачу земельній ділянці, а до будинку вона з сім`єю заселилася та проживала зі згоди Відповідача, що свідчить про те, що Позивач знала, що вона володіє чужою річчю та у неї немає правових підстав для набуття права власності на будинок, або його частину.

На момент, коли Позивач почала проживати в спірному домоволодінні, власник домоволодіння був відомий, не відмовився від права власності на належне їй нерухоме майно та заперечує проти визнання за Позивачем права власності на належне їй майно, а тому зазначене унеможливлює набуття житлового будинку Позивачем у власність за давністю володіння, відповідно до правил, встановлених статтею 344 ЦК України, оскільки у даному випадку відсутня така складова умова набуття права власності за набувальною давністю, як добросовісне заволодіння чужим майном.

Відкритість, тривалість проживання та безперервність користування Позивачем на протязі більше десяти років, частиною належного Відповідачу житлового будинку з господарськими будівлями і земельною ділянкою, утримання їх в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не є достатніми підставами для набуття права власності на нерухоме майно, відповідно до вимог статті 344 ЦК України.

Разом з тим Позивач вказує, що вона з чоловіком, їх батьки та Відповідач спільно будували житловий будинок за адресою АДРЕСА_5 , на підтвердження чого надала копії документів про купівлю в період з 1973 року по 1977 роки та в 1984, 2004 роках, нею, її чоловіком, його батьком та її матір`ю будівельних матеріалів, проте надані документи не містять підтвердження того, що вказані будівельні матеріали було придбано саме з метою їх використання для будівництва спірного домоволодіння.

Крім того, Позивач зазначає, що Відповідач в 1996 році мала намір відчужити на їх з чоловіком користь частину спірного житлового будинку в зв`язку з чим звернулась з заявою до МБТІ та інженером організації було проведено обміри з метою виділення частки з нерухомого майна /Інвентаризаційна справа № 1136 а.с.18, 23/, однак Позивачем не надано підтверджуючих доказів того, що вказані дії проводились Відповідачем саме з цією метою.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення її позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять добросовісність набуття нею частини спірного нерухомого майна, як необхідної обставини для визнання за нею права власності за набувальною давністю.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3073.60 гривень /т.1 а.с.1-4/ з врахуванням заявлених чотирьох немайнових вимог, в подальшому Позивачем було змінено предмет позову /т.1 а.с.200-204/ та заявлена ціна позову зменшилась і становить - 81190.00 гривень, а тому розмір заявленої одної майнової вимоги ставить - 811.90 гривень.

Таким чином, не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати в розмірі 811.90 гривень, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Щодо зайво сплаченої суми судового збору в розмірі - 2261.70 гривень в зв`язку з зменшенням розміру позовних вимог, суд роз`ясняє Позивачу, що порядок повернення даних коштів врегульовано пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» за нормами якого, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом першим частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; статтями 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 344 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник