Справа № 362/4888/16-ц
Провадження № 2/362/55/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М., Диптан Н.М.,

за участю прокурора Радька О.Г.,

представника особи в інтересах якої подано позов ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кивській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення і державного акту та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в обґрунтування вимог якого зазначив, що рішенням Глевахівської селищної ради № 886-35-V від 16.03.2010 року відповідачу ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку на ім`я вказаної особи.

Також, зазначив, що вказана земельна ділянка відповідача має перетин із земельними ділянками Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» (далі по тексту також ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України»).

Посилаючись на те, що прийняття вказаного рішення Глевахівської селищної ради здійснено з порушенням земельного законодавства, а саме: статей 20,21, 84, 116, 149 ЗК України, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», що полягає у тому, що при вирішенні питання щодо передачі у власність відповідачу вказаної земельної ділянки Національна академія наук України не погоджувала її вилучення, а Глевахівська селищна рада не приймала рішення про зміну її цільового призначення, прокурор просить визнати недійсним вказане рішення органу місцевого самоврядування з визнанням державного акту виданого відповідачу ОСОБА_2 недійсним та витребування зазначеної земельної ділянки з володіння відповідача фізичної особи на користь держави.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник особи в інтересах якої подано позов ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» Єрмаков М.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник особи в інтересах якої подано позов Головного управління Держгеокадастру у Кивській області в судове засідання не прибув; вказана особа була повідомлена про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судових повісток про виклик, про причини неприбуття свого представника суд не повідомила.

Представник відповідача Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в судове засідання не прибув; вказаний учасник процесу був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судового виклику, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, була повідомлена про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, про причини свого неприбуття суд не повідомила.

Представником відповідача ОСОБА_2 надано суду заперечення на позов та заяву про застосування строків позовної давності.

Третя особа в судове засідання не прибула.

Враховуючи, що судову повістку надіслану третій особі за останньою відомою адресою місця її проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат не проживає», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено третій особі належним чином.

Враховуючи, що третя особа, яка була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибула в судове засідання і не повідомила суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття третьої особи в судове засідання неповажними.

Вислухавши вступне слово прокурора і представника особи в інтересах якої подано позов та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 434372 від 21.07.2010 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:070:0030, розташованої по АДРЕСА_1 (т.с. 1, а.с. 26).

Вказану земельну ділянку відповідач отримала на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 886-35-V від 16.03.2010 року (т.с. 1, а.с. 19 21).

На підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001432-270 від 20.05.2002 року ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України» на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 971,21 га для вирощування і реалізації насіння сільськогосподарських культур, а також переробки іншої сільськогосподарської продукції (т.с. 1, а.с. 16 18).

Натомість, всупереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні під час розгляду справи прокурором не надано суду жодних фактичних, прямих і беззаперечних доказів, які б підтверджували зазначені у позові обставини щодо дійсного накладання та/або перетину земельної ділянки відповідача із земельними ділянками ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України».

При цьому, надані прокурором на підтвердження своїх вимог лист Управління Держземагентства у Васильківському районі від 05.01.2015 року № 10-1009-0.2-2/г-15, у якому згідно із обмінних файлів повідомляється про перетин земельної ділянки із кадастровим номером :01:070:0030 із земельними ділянками ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України», а також Технічна документація по складанню державного акту на право постійного користування землею ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України» і Науково-технічний звіт за темою`Відновлення значень координат меж земельних ділянок ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України», на переконання суду, з урахуванням вимог статей 12, 13 і 76 84 ЦПК України, не є належними і допустимими доказами того, що земельна ділянка відповідача ОСОБА_2 дійсно і фактично має перетин із земельними ділянками ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України» або накладається на них чи входить до них (т.с. 1, а.с. 27, 28, 80 113, 114 149).

Доводи прокурора про те, що факт накладення земельних ділянок підтверджується планами, схемами та іншими графічними матеріалами, які містяться в технічній та іншій документації на вказані земельні ділянки, суд не приймає до уваги, оскільки для встановлення даного факту потрібні спеціальні знання в галузі техніки.

Головуючим в судовому засіданні, серед інших також було роз`яснено прокурору передбачені статтями 43 і 103 ЦПК України його право клопотати про призначення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі техніки, а саме: щодо вирішення питання про те, чи існує перетин і/або накладання належної відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності земельної ділянки із земельними ділянками ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України».

Проте, клопотань або заяв про призначення і проведення відповідного виду експертизи прокурор в судовому засіданні не заявив.

Також, суд не приймає до уваги усі інші доводи прокурора та надані ним під час розгляду справи письмові докази, у тому числі документацію із землеустрою та координати поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки, яка передана в постійне користування ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» на підставі державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ № 001432-270, оскільки, за відсутності відповідного експертного висновку, неможливо встановити обставини щодо накладення земельних ділянок.

Отже, суд позбавлений можливості з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства належним чином встановити факт існування зазначених прокурором обставин щодо накладення чи перетину належної відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки із земельними ділянками ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України».

Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування також не містить посилань ні про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка передавалась відповідачу фізичній особі, ні про вид земель, з яких надавалась така земельна ділянка.

Тобто, судом під час розгляду справи не встановлено, що належна на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 земельна ділянка передана їй саме із земель, які перебували у користуванні ДП «ДСгВ ІФРГ НАН України».

Посилання прокурора на те, що Національна академія наук України не погоджувала вилучення земельної ділянки із кадастровим номером :01:070:0030 слід вважати помилковим, оскільки така земельна ділянка отримала свій кадастровий номер відповідно до земельного законодавства як новостворена у зв`язку із передачею її фізичній особі у власність і ніколи не перебувала у користуванні вказаного державного підприємства.

Крім того, викладаючи обставини, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що Національна академія наук України не погоджувала вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :01:070:0030, проте, в порушення вимог пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, не зазначено доказів, що підтверджують таку обставину.

Таким чином, порушень законодавства відповідачем Глевахівською селищною радою Васильківського району Київської області при прийнятті спірного рішення про передачу у власність відповідачу ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки, судом не встановлено.

До того ж, пред`являючи позов, прокурор вважає, що скасування рішення селищної ради є автоматичною підставою для визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю як такого, що виданий на його підставі.

Разом з цим, припинення права власності на земельну ділянку, яким по суті є визнання державного акта на землю недійсним, можливо лише на підставі статті 140 ЗК України, де визначено вичерпний перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку, але з таких підстав позов не заявлявся.

Одночасно, суд вважає, що позовні вимоги прокурора в інтересах державного підприємства про визнання саме незаконним рішення органу місцевого самоврядування заявлені не у спосіб, визначений положеннями статті 152 ЗК України.

Серед іншого, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо пропуску прокурором строку позовної давності.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Вимоги позову про стягнення з відповідача судового збору, що заявлені прокурором в абзаці другому пункту третього цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідачів та не можуть бути до них звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Також, визначені цивільним законодавством способи захисту прав не передбачають такого способу захисту прав як стягнення судового збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 140, 152 ЗК України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кивській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення і державного акту та витребування майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 11 вересня 2020 року.