ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1083/19
Провадження № 2/362/400/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року Васильківський міськрвйонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Шевченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
У лютому 2019 року ФОП « ОСОБА_1 » звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь завданні збитки в порядку регресу у розмірі 4783,38 грн., витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 768,40 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6534,80 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3823214 від 09.06.2017 року, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».
15 липня 2017 року о 23 год. 00 хв. у м. Київ по бул. Т.Шевченка сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - під керуванням ОСОБА_5 , який не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку. Постановою суду від 31.08.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вказаному ДТП.
За заявою потерпілої особи ОСОБА_4 , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3823214 від
16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_1 » (далі - ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3823214 від 09.06.2017 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги стягнення з винної особи суми боргу в порядку регресу.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання (а.с. 38-39).
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.100-101).
ОСОБА_2 , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з`явився (а.с.99).
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з договору добровільного страхування від 09.06.2017 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3823214, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (а.с.16-17).
17.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.18-19).
Згідно звіту ПрАТ «СК «ВУСО» № 778647 від 27.12.2017 року вартість матеріального збитку причиненого в результаті пошкодження транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з урахуванням виплати склала 13 588,06 грн. (а.с. 22).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом № АК/3349435 від 23.03.2017 року в ПрАТ «СГ «ТАС», то керуючись ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
ПрАТ «СГ «ТАС» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату на користь ПрАТ «СК «ВУСО» в сумі 8804,68 грн.
16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3823214 від 09.06.2017 року (а.с.9-13).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з вимогами пункту 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » належний ОСОБА_4 , який в свою чергу отримав страхове відшкодування від ПрАТ «СК «ВУСО», які звернулися в порядку ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СГ «ТАС», які відшкодували їм частково страхове відшкодування за ОСОБА_2 , а також враховуючи, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги до яких перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат судом здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6534,80 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути урозмірі 4 000 грн.
Керуючись статтями 990, 993, 979, 988, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », ідентифікаційний код НОМЕР_4 (р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 4783,38 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят три гривні 38 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 4 000 грн.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 », ідентифікаційний код НОМЕР_4 (р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610), 57001, Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Набережна, 2, кв.15.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Текст рішення виготовлено 01.09.2020 року

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко