Справа №949/30/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання у порядку загального позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 травня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №3. Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, шлюбні відносини між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим між ними постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, які виникають у них, як подружжя. Він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставити почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім`ї. Позивач з відповідачем не підтримує жодних відносин і відновлювати їх не бажає.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява, у якій він позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2003 року. Шлюб зареєстровано Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №3. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 24 травня 2003 року (а.с.15).

Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6); дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7) та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

При вирішенні питання про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем до матеріалів справи приєднано: договір про надання правової допомоги №3 від 14 січня 2020 року (а.с.10); додаток №1 до договору про надання правової допомоги №3 від 14 січня 2020 року (а.с.11); акт приймання-передачі наданої правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги №3 від 14 січня 2020 року (а.с.12); копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1039 (а.с.13) меморіальний ордер №@2PL085022 від 14.01.2020 року (а.с.14) та квитанція від 14.01.2020 року, згідно яких позивач сплатила адвокату Богельському І.В. 500,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с.16).

Відповідно до вимог ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Крім того, при подачі позову, позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. понесених нею витрат по сплаті судового збору та 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст.104,105,110,112 СК України, ст.ст. ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 травня 2003 року Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, позивачу залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) понесених нею витрат по сплаті судового збору та 500,00 грн. (п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ID -картка № НОМЕР_4 , орган, що видав 5617.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 10 липня 2013 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова