Справа №442/8562/19
Провадження №2/442/306/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
У обґрунтування позову посилається на те, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , та є основним наймачем даної квартири. Окрім нього у квартирі зареєстрований відповідач, який є його братом. Останній з 1987 року там не проживає, не бере участі в оплаті комунальних послуг. Відповідач добровільно залишив житло, забравши усі свої речі, і протягом 33 років не проживає за вказаною вище адресою Реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає йому вільно розпоряджатись житлом, а тому вирішив звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою від 23.01.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, просить такі задоволити. Не заперечив щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився і не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному веб - сайті Судової влади України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З копії архівного витягу з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради народних депутатів Львівської області № 216 від 27.09.1990 вбачається, що ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано наймачем квартири АДРЕСА_1 ( з правом переоформлення договору найму і відкриття особового рахунку в ЖЕКу). Склад сім`ї - три чоловіки, квартира три кімнатна, житлова площа 42,0 кв.м.
З акту обстеження житлових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , № 47, складеного 07.08.2019 головою ОСББ «Чистий двір -51», підписаного сусідами вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 встановлено, що зареєстрований ОСОБА_2 у зазначеній квартирі фактично не проживає з 1987 року, а також там відсутні його особисті речі.
З довідки, виданої ОСББ «Чистий двір -51» ОСОБА_1 , вбачається, що він зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Окрім нього зареєстровані: брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Права на жилу площу в житловому приміщенні за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей охороняються законом. Приписами ч. 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, в силу ст. 72 ЖК України вирішується виключно в судовому порядку.
За змістом ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
З роз`яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Беручи до уваги наведене та те, що відповідач фактично добровільно залишив спірне житло і в ньому не проживає понад встановлені законом терміни - понад шість місяців, не сплачує комунальних послуг, його особисте майно в квартирі відсутнє, він не бере участі в утриманні житла, суд приходить до висновку про те, що такі дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що останній самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагавсяу нього вселитись, тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірною квартирою.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування жилим приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768,40 гривень сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2020.

Суддя Грицай М.М.