Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1783/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 34 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 280/1783/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 6 квітня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 31 липня 2018 року, о 7 годині, на автомобільній дорозі Осикове-Коростишів, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті цієї ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що він керував автомобілем ВАЗ 2106 на підставі доручення, виданого 26 серпня 2005 року ОСОБА_3 , отже в силу вимог законодавства є належним володільцем цього транспортного засобу.

Також вказує, що на момент даної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова Група " ТАС" на підставі страхового полісу № АМ/5984071.

Страховик визнав даний випадок страховим та виплатив страхове відшкодування в сумі 10000 грн.

ОСОБА_1 також пояснює, що в кінці вересня 2018 року частково відремонтував автомобіль ГАЗ 2106, сплативши за ремонт 31181 грн.

Оскільки розмір страхового відшкодування є значно меншим, ніж фактично витрачені ним кошти на ремонт автомобіля, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на свою користь 21181 грн., що становить різницю між страховою виплатою та розміром матеріальної шкоди.

Окрім того, просив стягнути із ОСОБА_2 10000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство " Страхова Група " ТАС".

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 6 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ " СГ "ТАС" на користь позивача 11084 грн.91 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 2000 грн., витрачених на правничу допомогу.

Стягнуто з ПрАТ " СГ "ТАС" та ОСОБА_2 на користь держави по 704 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ " СГ " ТАС", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог до страховика та ухвалити в цій частині нове рішення,- про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що 31 серпня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ " СГ " ТАС" із заявою, в якій погодився із розміром страхового відшкодування у сумі 10000 грн. , просив виплатити йому зазначені кошти та вказав, що не матиме жодних претензій до страховика.

Діючи в межах вимог абз. 2 п.36.2 ст.36 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик виплатив ОСОБА_1 погоджену суму страхового відшкодування й таким чином виконав взяті на себе зобов`язання.

Також звертає увагу на ту обставину, що згідно з висновком судової експертизи автомобіль ВАЗ 2106 є фізично знищеним, що, в свою чергу, свідчить про те, що позивач вправі ставити питання лише про виплату йому різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП.

Суд залишив поза увагою наведе й ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що погодження розміру страхового відшкодування зі страховиком було здійснене до ремонту автомобіля й таке погодження не може бути перешкодою для відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої перевищує суму страхової виплати. Рішення суду відповідає судовій практиці, відповідно до якої страховик зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі ліміту відповідальності. Законодавство не містить жодних заборон щодо здійснення доплати до виплаченого раніше страхового відшкодування, якщо після оцінки розміру матеріальної шкоди буде встановлено, що сума погодженого страхового відшкодування є недостатньою для відшкодування матеріальних збитків у повному обсязі.

Таким чином вважає, що висновки суду про стягнення зі страховика 11084 грн. 91 коп. додатково до виплаченої раніше суми страхового відшкодування, відповідають вимогам матеріального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Василевська О.А., не визнала доводи апеляційної скарги та пояснила, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві внаслідок ДТП, становить 32809 грн.02, що підтверджується висновком експерта. Проте позивач погодився з тим, що в даному випадку необхідно відшкодувати 21084 грн. 91 коп. Оскільки зазначена сума не перевищує ліміт відповідальності, вказані кошти слід стягнути зі страховика.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2018 року, о 7 годині, на автомобільній дорозі Осикове-Коростишів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 , який на підставі доручення керував автомобілем ВАЗ 2106, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також ОСОБА_2 , який був за кермом автомобіля Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надав акт надання послуг №55 від 24 вересня 2018 року, який містить інформацію про те, що позивачем сплачено за ремонт автомобіля 31181 грн.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент даної ДТП була застрахована у ПрАТ « Страхова Група " ТАС" ( ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн).

31 липня 2018 року пошкоджений автомобіль ВАЗ 2106 був оглянутий представником страховика у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актом.

28 серпня 2018 року позивач звернувся до страховика із заявою, в якій погодився з тим, що розмір страхового відшкодування становить 10000 грн., та не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Цього ж дня ОСОБА_1 підписав заяву-погодження, в якій погодився із вартістю відновлювального ремонту згідно із калькуляцією АТ " СГ " ТАС" в сумі 10000 грн., зазначивши, що не має претензій до страховика.

28 вересня 2018 року страховик виплатив позивачеві страхове відшкодування у розмірі 10000 грн.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 9 грудня 2019 року призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 6 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 32809 грн. 02 коп.

Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ 2106, внаслідок пошкодження під час ДТП, яка сталася 31 липня 2018 року, становить 21084 грн.91 коп.

Ринкова вартість досліджуваного автомобіля станом на 31 липня 2018 року становить 21084 грн. 91 коп.

Експерт також зазначив, що проведення відновлювального ремонту аварійних пошкоджень автомобіля ВАЗ 2106, що виникли 31 липня 2018 року, є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту не підвищує ринкову вартість цього автомобіля, а перевищує її.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 30 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом ( рапортом), звітом ( актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, за змістом даної норми позивач вправі ставити питання про відшкодування йому різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент даної ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова Група " ТАС", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на страховика покладається обов`язок відшкодувати спричинену позивачеві матеріальну шкоду в межах розміру ліміту відповідальності.

Разом з тим, при вирішенні спору суд залишив поза увагою ту обставину, що страховик в добровільному порядку виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування, розмір якого був погоджений останнім.

Відповідно до положень абзацу 2 пункту 36.2 ст.36 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи ( у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, позивач та ПрАТ " Страхова Група ТАС" дійшли згоди про розмір страхового відшкодування й дана обставина підтверджується змістом заяви позивача про страхове відшкодування та заяви-погодження, що відповідає вимогам п.36.2 ст.36 вказаного Закону України. Заперечення позивача щодо дій представника страховика під час огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру страхового відшкодування, матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування, а ПрАТ " СГ " ТАС" забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі, погодженому ними та у порядку й спосіб, перебачений Законом.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі №686/24003/18 та від 10 червня 2020 року у справі №333/2096/17.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до помилкового висновку про стягнення з ПрАТ " СГ " ТАС" на користь позивача 11084 грн. 91 коп.

Таким чином, рішення в частині задоволення позовних вимог до страховика підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позову до ПрАТ " Страхова Група " ТАС" щодо відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно, підлягає скасуванню рішення в частині стягнення зі страховика судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 6 квітня 2020 року в частині задоволення позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС",- скасувати та та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" судових витрат скасувати.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству "Страхова Група "ТАС" за рахунок держави понесені судові витрати у розмірі 1057 грн. в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 21 вересня 2020 року.