ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 296/7004/18
провадження № 2/753/1652/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Правекс Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські Зорі", ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФМ Акцент", про визнання недійсними договору про відкриття кредитної лінії, договорів іпотеки, договору поруки та кредитного договору й витребування майна, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" до Приватного акціонерного товариства "Правекс Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова взаємодопомога", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", ОСОБА_1 , про визнання договорів недійсним та витребування майна, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа з об`єднаними позовними вимогами, яка надійшла до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира, предметом зустрічного позову є визнання договорів недійсним та витребування майна за вимогами між юридичними особами, тобто спір між юридичними особами, юрисдикція розгляду якого визначена ГПК України.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, надавши правову оцінку предмету та суб`єктивного складу зустрічного позову, вислухавши думки учасників процесу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вважає закрити провадженя по справі за зустрічним позовом на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України як щодо вимог по справі, яка не підсудна розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а її розгляд визначений правилами господарського судочинства згідно ст. 20 ГПК України.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання(п.15 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 8, 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ЦК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень, водночас у разі визначеної законодавцем процедури звернення до суду із певного питання вона має бути дотриманою.

Європейський суд з прав людини у п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Провадження по справі цим судом в порядку цивільного судочинства не може вважатися судом "встановленим законом" відносно підвідомчості предмету спору за зустрічним позовом в зазначенні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, оскільки термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції і повноважень та дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року та "Лавентс проти Латвії" від 7 листопада 2002 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЦПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Порушення цим судом зазначених вимог є порушенням принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України й Конвенцією, оскільки рішення, ухвалене судом, що не є судом "встановленим відповідно до закону" не може бути визнане легітимним.

Положенням статті 19 ЦПК України визначена компетенція судів щодо розгляду цивільних справ.

Заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги, зважаючи на предмет спору та суб`єктивний склад сторін, підлягають розгляду судом у порядку ГПК України.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами підвідомчості, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Окрім того, ст. 20 ЦПК України покладає заборону щодо об`єднання вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, аналогічна норма передбачена й положенням ст. 21 ГПК України про те, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст. 255 ЦПК України).

У зв`язку із закриттям провадження у справі суд на підставі п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу за зустрічним позовом сплаченого судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

На підставі вищенаведеного та п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 19, 20 ЦПК України, ст. ст. 20, 21 ГПК України, керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" до Приватного акціонерного товариства "Правекс Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова взаємодопомога", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм Капітал", ОСОБА_1 , про визнання договорів недійсним та витребування майна, - закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" згідно платіжної квитанції від 31 липня 2018 року, УДК у м. Житомир, кредит рахунок 6004, рахунок отримувача - 38035726, кошти судового збору - 22 513 (двадцять дві тисячі п`ятсот тринадцять) грн. 05 (п`ять) коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: