Номер справи 220/873/20
Номер провадження № 2/220/399/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Великоновосілківській районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступне. Постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2019 року йому було призначено виплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи із вересня 2017 року. Крім того, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р. з нього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користь ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. та на утримання самої ОСОБА_3 до досягнення донькою трьох років у розмірі 1500 грн. Таким чином, він щомісячно повинен сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн., що перевищує встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати. Крім того, сумарний розмір його виплат по аліментам у три рази перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум. За період із 2017 року по день народження доньки ОСОБА_6 , він ще мав змогу вчасно сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у межах 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У той час він ще отримував матеріальну допомогу як безробітний, отримував деякий дохід на їжу від огородини батьків. На теперішній час він отримав у власність 1,4333 га землі для сільськогосподарського виробництва, але не отримує матеріальної допомоги як безробітний, а стан здоров`я не дозволяє працювати на земельній ділянці у повну силу, щоб отримувати певний дохід на своє утримання, утримання дітей та ОСОБА_3 у тому розмірі аліментів, які було присуджено судами. Окрім цього, його батьки похилого віку, за яким він також має доглядати, інших доходів він не має у зв`язку із відсутністю робочих місць за місцем проживання, але він повинен ще сплачувати за використану електроенергію та водопостачання. Тому, враховуючи стан здоров`я, розмір доходів та витрат просить зменшити розміру аліментів на утримання дітей та утримання матері дитини до трьох років але не менше ніж 50% прожиткового мінімум дитини відповідного віку та визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1109 гривень, доньки ОСОБА_6 в розмірі 889,5 грн., на утримання ОСОБА_3 в розмірі 800 гривень.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

10.07.2020 р. від представника ОСОБА_2 адвоката Бойка М.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що позивач не довів у позовній заяві погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно із тим, які були у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. На момент ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 03.10.2019 р. ОСОБА_1 вже був батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією долученого позивачем до матеріалів справи свідоцтва про народження від 18.04.2019 р., та мав зобов`язання утримувати обох дітей, в силу вимог ст. 180 СК України, як на момент ухвалення першого, так і на момент ухвалення другого судового рішення, а відтак матеріальне становище та фінансові зобов`язання позивача щодо утримання своїх дітей були і залишаються незмінними. Як вбачається із змісту рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р., ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 30.10.2019 р., тобто після набуття законної сили постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2019 р., і ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що повинен платити щомісячно на утримання свого сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 3000 грн., починаючи із вересня 2017 року, без будь-яких вагань визнав позов ОСОБА_3 і погодився сплачувати аліменти на дитину та позивачку в розмірі 3000 грн. При цьому, якщо постанову Київського апеляційного суду від 03.10.2019 р. ОСОБА_1 оскаржив до Верховного Суду (ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 було відмовлено у відкритті касаційного провадження), то рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р. він не оскаржував взагалі та сумлінно його виконує. Крім того, в той час як ОСОБА_1 сумлінно виконує рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р. зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , він не виконує свого обов`язку з оплати аліментів на утримання сина і, починаючи із вересня 2017 року, щомісячно сплачує на утримання сина трохи більше 1000 грн., замість присуджених апеляційним судом 3000 грн. Отже, незважаючи на скрутне матеріальне становище позивача, він повністю виконує судове рішення та сплачує аліменти на утримання однієї сім`ї і лише частково виконує судове рішення щодо утримання другої своєї дитини. Також зазначив, що матеріальне становище позивача на момент пред`явлення позову у даній справі жодним чином не змінилося та не погіршилося через відсутність його офіційного працевлаштування, оскільки позивач не працював ще до того, як було ухвалено обидва вищезгадані судові рішення про стягнення аліментів. Додав, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження погіршення стану свого здоров`я порівняно із тим, який був у нього на час ухвалення рішень про стягнення з нього аліментів. В той же час матеріальне становище та стан здоров`я сина позивача - ОСОБА_4 також не змінилося на краще порівняно із тими, які були у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та який і надалі потребує допомоги та утримання від свого батька. Враховуючи викладене, вважав позов безпідставним і необґрунтованим, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 54-57).

15.07.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що до того, як було призначено сплату аліментів на утримання сина, він виплачував аліменти у розмірі не менше як 50% прожиткового мінімуму дитини цього віку, та не мав змоги вже на той час сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 за рішенням суду, при тому що на той час отримував соціальну допомогу як безробітний, коштів утримувати себе у нього не було. Звернення до суду ОСОБА_3 та рішення про сплату аліментів на неї та дитину поставило його у скрутне матеріальне становище. Потім йому перестали виплачувати соціальну допомогу як безробітному за строком находження на обліку та відсутністю робочих місць за місцем мешкання. Таким чином, вважає, що його матеріальне становище значно погіршилося. Додав, що при стягненні аліментів на доньку та відповідачку ОСОБА_3 суд при ухваленні рішення не прийняв до уваги стягнення аліментів на сина. Вважає, що справедливим було б отримання аліментів дітьми порівну відповідно до їх віку (а.с. 85-87).

24.07.2020 р. від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що вважає за розумне та справедливе, якщо вона та її донька також будуть отримувати відповідні аліменти, як і ОСОБА_7 , який отримує більше, ніж прожитковий мінімум. Просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі як справедливі та розумні (а.с. 90).

Ухвалою суду від 27.07.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 43-44, 50, 115). Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи заяв сторін по суті спору, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2017 року (а.с. 6а-8).

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн., а також аліменти на утримання самої ОСОБА_3 до досягнення донькою трьох років у розмірі 1500 грн. (а.с. 9-11).

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пункти 1, 2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Як вбачається з позовної заяви, обґрунтовуючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на зміну його матеріального стану, оскільки на час ухвалення рішень він отримував допомогу по безробіттю, наявність у нього батьків похилого віку, а також стан здоров`я.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано наступні докази:

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6);

- копію довідки Великоновосілківського районного відділу ДВС від 26.05.2020 р. № 61977660/61977039, з якої вбачається, що ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 220/2693/19, виданого 14.04.2019 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області, про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання та на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1500 грн. кожного місяця з урахуванням рівня інфляції та індексації (а.с. 12);

- квитанції на підтвердження сплати аліментів на користь ОСОБА_2 (а.с. 13-15);

- копію довідки Великоновосілківського районного центру зайнятості від 26.05.2020 року № 454, відповідно до якої ОСОБА_1 не перебуває на обліку у Великоновосілківського районного центру зайнятості як безробітний з 15.11.2019 р. по теперішній час (а.с. 16);

- копію довідки про склад сім`ї, виданої Шевченківською сільською радою 01.06.2020 р. № 401, відповідно до якої ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 17);

- копію довідки Управління соціального захисту населення Великоновосілківської РДА від 26.05.2020 р. № 3259, відповідно до якої ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні (а.с. 17);

- копію довідки Шевченківської сільської ради від 01.06.2020 р. № 403, відповідно до якої ОСОБА_1 є членом особистого селянського господарства та має 1,4335 га ріллі (а.с. 18);

- копію довідки Шевченківської сільської ради від 01.06.2020 р. № 222/02-10, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно з 26.12.2017 р. по теперішній час не працює (а.с. 19);

- копію довідки Шевченківської сільської ради від 01.06.2020 р. № 402, відповідно до якої ОСОБА_1 має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4335 га (а.с. 20);

- копію свідоцтв про народження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 22);

- копію трудової книжки, з якої вбачається, що виплата допомоги по безробіттю припинена 27.12.2017 р. (а.с. 88).

З приводу цього суд зазначає наступне.

Під час ухвалення 03.10.2019 р. Київським апеляційним судом постанови про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , 2011 р.н., та визначення їх розміру судом була врахована можливість позивача у даній справи виплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом. При цьому з тексту постанови вбачається, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 , заперечуючи проти позовних вимог, посилався на те, що не працює та не отримує допомоги по безробіттю, виживає тільки за рахунок батьків пенсіонерів та присадибної ділянки, і цим обставинам була надана оцінка.

На час ухвалення рішення Великоновосілківським районним судом Донецької області рішення від 09.12.2019 р. про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 позивач також не перебував на обліку у центрі зайнятості і не отримував допомогу по безробіттю, що підтверджується довідкою Великоновосілківського районного центру зайнятості від 26.05.2020 року № 454.

Таким чином, як на час постановлення рішень про стягнення аліментів, так і на даний час позивач не працює та не отримує допомоги по безробіттю, а отже, ці обставини залишились незмінними (а.с. 16, 19, 88).

Крім того, на момент ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 03.10.2019 р. ОСОБА_1 вже був батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією долученого позивачем до матеріалів справи свідоцтва про народження.

Надані позивачем копія довідки Великоновосілківського районного відділу ДВС від 26.05.2020 р. № 61977660/61977039 про відсутність заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 220/2693/19, виданого 14.04.2019 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області та квитанції на підтвердження сплати аліментів на користь ОСОБА_2 не підтверджують погіршення матеріального стану позивача. Натомість свідчать про неналежне виконання ним батьківських обов`язків щодо утримання сина ОСОБА_4 , 2011 р.н., та невиконання ним рішення Київського апеляційного суду.

Отже, належних та допустимих доказів зміни майнового стану у бік його погіршення ОСОБА_1 суду не надано.

Суд вважає непереконливими доводи позивача про те, що на його утриманні знаходяться батьки, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Крім того, батьки позивача є пенсіонерами і мають постійний гарантований державою дохід у вигляді пенсії.

Також суд вважає неспроможними доводи позивача щодо стану здоров`я, як такі, що не обґрунтовані та не підтверджені жодним доказом.

Отже, враховуючи встановлений частиною першою ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, суд, на підставі ст.89 ЦПК України, оцінивши всі матеріали, вважає, що наведені позивачем доводи для зменшення розміру аліментів не підтверджують факт зміни майнового стану платника аліментів чи його стану здоров`я, що є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів, в той час, як закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Доказів зміни матеріального стану чи погіршення здоров`я, які є підставою для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, позивач суду не представив.

Щодо визнання в повному обсязі відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи викладене, а також керуючись інтересами малолітніх дітей, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей позивача, в тому числі ОСОБА_5 , 2019 р.н.

Разом з тим, враховуючи позицію відповідача ОСОБА_3 , яка в повному обсязі визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , вважаючи їх цілком справедливими та розумними, суд задовольняє позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання відповідача ОСОБА_3 до 800 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09 грудня 2019 р.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.12.2019 р. в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , відкликати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.09.2020 р.

Суддя О.М. Якішина