ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/3007/19
Провадження № 22-ц/4820/557/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта адвоката Грицика А.В., представника ТОВ «Лотівка Еліт» адвоката Ткача В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2019 року (суддя Босюк В.А.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про право,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2019 року прийнято відмову позивача ТОВ «Лотівка Еліт» від позовних вимог до ОСОБА_1 , ТОВ «Єлисейські поля», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про право.

Справу провадженням закрито.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» на користь ТОВ «Лотівка Еліт» з кожного по 3842 грн. судових витрат по сплаті судового збору та по 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ТОВ «Єлисейські поля» в апеляційній скарзі просить її скасувати в частині стягнення з відповідачів присуджених сум судових витрат, зменшивши стягнення понесених витрат по сплаті судового збору на 50% та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Вважає вказану ухвалу в оскаржуваній частині незаконною.

Посилається на те, що пред`явлений позов у даній конкретній справі є однотипним з іншими 45 позовами, пред`явленими позивачем до ТОВ «Єлисейські поля» та громадян власників земельних ділянок, що свідчить про те, що представником позивача затрачено час лише на підготовку одного позову, а решта позовів готувались за шаблоном, змінювались лише прізвища орендодавців та кадастрові номери земельних ділянок, тоді як підготовку позовної заяви за шаблоном представник позивача оцінює у 7000 грн. Крім того, по даній справі проведене лише підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, участь у ньому представник позивача не брав, при постановленні ухвали в судовому засіданні також присутнім не був, обмежившись лише поданням заяви про розгляд справи за його відсутності.

Щодо стягнення коштів на правничу допомогу апелянт зазначає, що договір про надання правничої допомоги укладений між Адвокатським Бюро «Віталій Ткач і Партнери» та ТОВ «Лотівка Еліт». В свою чергу, як слідує з п. 2.5 Договору про надання правової допомоги, на ведення справи призначений адвокат Євтушенко А.С. Однак, суду не надано жодного доказу в підтвердження того, що ОСОБА_2 надавалась правова допомога. Адвокат Євтушенко А.С. не надав суду ні договору про надання правничої допомоги, ні ордеру на представлення інтересів ТОВ «Лотівка Еліт», ні розрахунку затраченого часу на виконання робіт. До того ж представник позивача не надав суду жодного доказу на підтвердження понесених витрат саме ТОВ «Лотівка Еліт» на оплату юридичних послуг, зокрема, видаткового касового ордеру, а відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім того, при постановленні ухвали суд першої інстанції не врахував положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, у разі відмови від позову, та незаконно поклав на відповідачів обов`язок відшкодувати усю суму судового збору сплаченого позивачем. Також, на думку заявника, сума сплаченого позивачем судового збору не відповідає вимогам, заявленим в позовній заяві, та є завищеною, аби за наслідками розгляду справи з відповідачів стягнути більшу суму судового збору.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Ухвала суду першої інстанції в частині прийняття відмови позивача від позовних вимог та закриття провадження у справі не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Проте, ухвала суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідачів понесених ними судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачами, з відповідачів на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, апеляційний суд з таким висновком суду не погоджується.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, відшкодування позивачу судових витрат відповідачем є за своєю природою цивільно-правовою відповідальністю і засобом, який забезпечує виконання суб`єктом цивільних правовідносин своїх обов`язків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, позивач ТОВ «Лотівка Еліт» заявляло вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» щодо земельної ділянки площею 0,708 га, кадастровий номер :04:023:0117; визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» щодо земельної ділянки площею 1,1851 га, кадастровий номер :04:023:0046 та скасування записів про речове право (оренду землі) №30998051 від 25.03.2019 та №30997751 від 25.03.2019 (а. с. 2-26).

З матеріалів справи вбачається, що до розгляду справи по суті 02.12.2019 між відповідачами ТОВ «Єлисейські поля» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до договору оренди землі від 25.03.2019 про дострокове розірвання договорів оренди, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення речового права (а. с. 82-83).

З врахуванням зазначених обставин, 19 грудня 2019 року позивачем було подано заяву про відмову від позову та закриття у зв`язку з цим провадження у справі (а. с. 89-90).

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2019 року прийнято відмову позивача ТОВ «Лотівка Еліт» від позовних вимог та закрито провадження по справі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дострокове розірвання договорів оренди та внесення записів до реєстру про припинення речового права ТОВ «Єлисейські поля» на земельні ділянки не може бути розцінено як задоволення відповідачами позовних вимог про визнання договорів недійсними після їх пред`явлення.

Договори оренди недійсними визнані не були.

А тому, відсутні підстави для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у разі відмови від позову.

Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Встановлено, що при подачі позову ТОВ «Лотівка Еліт» було сплачено судовий збір в розмірі 7684 грн. згідно платіжних доручень №№4272, 4257 від 07.08.2019 (а. с. 2, 3).

З огляду на викладене вище, позивачу ТОВ «Лотівка Еліт» слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову в розмірі 3842 грн.

З врахуванням того, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат, та неправильно застосував норми ч. ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині вирішення питання про судові витрати скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору та про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Лотівка Еліт» про відшкодування судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, за рахунок відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2019 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 3842 грн. згідно платіжних доручень №4272, 4257 від 7 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 4 березня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк