Справа № 315/1488/19
Номер провадження № 2/315/129/20
26 лютого 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Дмитренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
26.11.2019 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк Приватбанк з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
03.12.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 22.01.2020 року.
Відповідач відзив на позов не надав.
22.01.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області в судовому засіданні оголошена перерва до 26.02.2020 року та зобов`язано представника позивача надати суду виписку з особового рахунку відповідача та документи, що підтверджують видачу кредитних карток та строк їх дії.
24.02.2020 року до суду представником позивача надано виписку з рахунку відповідача, довідку про зміну кредитного ліміту та довідку про видачу кредитних карток та строк їх дії.
26.02.2020 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, та проти заочного розгляду справи не заперечує представник позивача, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом у відсутність всіх учасників справи.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
23.07.2007 року відповідач звернувся до позивача з заявою-анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що підтверджується копією заяви-анкети.
31.07.2013 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 06.2017 року, що підтверджується довідкою.
10.12.2016 року відповідач отримав іншу кредитну картку, строк дії якої до 12.2020 року, що підтверджується довідкою.
19.06.2017 року відповідач отримав іншу кредитну картку, строк дії якої до 12.2020 року, що підтверджується довідкою.
10.08.2018 року відповідач отримав іншу кредитну картку, строк дії якої до 06.2022 року, що підтверджується довідкою.
Відповідач неналежним чином виконував обов`язок щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується випискою з рахунку.
Відповідач на момент розгляду справи судом заборгованість не погасив.
Суд, задовольняючи позов частково, керується наступним.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання банківських послуг, який містить ознаки кредитного договору, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору про надання банківських послуг № б/н від 23.07.2007 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку.
Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд доходить висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування.
Висновок суду ґрунтується на наступному.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг № б/н від 23.07.2007 року банк надав позичальнику кредит з лімітом у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку отримав 23.03.2007 року, строк дії якої був до 01.2009 року, 29.08.2008 року, строк дії якої до 05.2009 року, що підтверджується довідкою.
Відповідач не виконав обов`язку щодо його повернення, що підтверджується випискою з рахунку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, неустойки у виді пені та штрафів.
Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором про надання банківських послуг: повернення позики, порушене відповідачем внаслідок його не виконання обов`язку, передбаченого договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення отриманого кредиту.
При цьому суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у Постанові від 03.07.2019 року у справі №32/101 провадження №14-13цс19, яка визначила, що за умови відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть бути розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору.
Так як надані позивачем суду анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить посилання на розмір кредиту та умови щодо його повернення, а містить посилання на те, що відповідач згоден отримати Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку шляхом самостійної розпечатки з офіційного сайту банку та ознайомитися з ними, свідчить про те, що позивач не надав відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, а надані суду Умов та Правил надання банківських послуг не містять підтвердження, що це ті самі Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, які були діючі на момент підписання відповідачем заяви-анкети, а тому останні не можна вважати достовірним, належним та допустимим доказом умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг.
Суд не визнає як достовірний, належний та допустимий доказ умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Судом встановлено, що строк дії договору відповідає строку дії картки, тоді як строк дії картки 05.2009 року.
Нарахування позивачем після 05.2009 року процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на залишок заборгованості по кредиту не ґрунтується на законі, так як не відповідає вимогам ст.625 ЦК України щодо нарахування трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання.
Загальний залишок заборгованості за відсотками станом на 01.06.2009 року становив 212,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Суд доходить висновку, що підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту на сумі 200 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом станом на 01.06.2009 року в сумі 212,23 грн., а всього в сумі 412,23 грн., так як остання підтверджена випискою з рахунку, в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.
Таки чином сума задоволених позовних вимог становить 412,23 грн.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково на суму 412,23 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 37,13 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4-6, 10-13, 89, 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, договором про надання банківських послуг №б/н від 23.07.2007 року суд,
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повний текст буде складений 03.03.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.