ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Харків

Справа №635/7366/17

Провадження №22-ц/818/4316/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Садівниче товариство «Кварцит»,

Третя особа: Харківська районна державна адміністрація Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу Садівничого товариства «Кварцит» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2018 року, ухвалене суддею Панас Н.Л.,

у цивільній справі за позовом про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою та на приватизацію земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив поновити його право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , садівничим будинком та службовими будівлями в садівничому товаристві «Кварцит» та право на приватизацію зазначеної земельної ділянки (відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №3225 від 24 жовтня 2008 року, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою), зобов`язавши відповідача не чинити перешкоди у тому.

Позов мотивований тим, що позивач є членом СТ «Кварцит» за особистою заявою та внесення пайового внеску. Йому, як члену товариства, була виділена земельна ділянка розміром 0,0660 га, на якій він побудував садовий двоповерховий будинок площею 51 кв.м з гаражем та засадив ділянку плодовими деревами. Вказує, що своєчасно сплачував необхідні внески. Згодом він виявив бажання приватизувати виділену йому ділянку, через представника - голову садівничого товариства Першина А.М. (тепер ОСОБА_2 ) звернувся до Харківської РДА та згідно розпорядження №3225 від 24.10.2008 позивач отримав дозвіл на оформлення технічної документації із землеустрою. Деякий час він не відвідував належну йому ділянку, а коли повернувся, щоб розпочати ремонтувати розташований на ній будинок, дізнався, що головою товариства було припинено оформлення документів щодо приватизації ним земельної ділянки, оскільки головою товариства була обрана інша людина. На теперішній час голова садівничого товариства перешкоджає йому користуватися належною йому земельною ділянкою та здійснювати оформлення документів щодо її приватизації, звернення до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій відповідача результату не дали, жодних дієвих заходів виконано не було, що і стало підставою для звернення з вказаним позовом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволений повністю. Зобов`язано СТ «Кварцит» не чинити ОСОБА_1 перешкод в здійсненні приватизації земельної ділянки АДРЕСА_1 », площею 0,066 га. Зобов`язано СТ «Кварцит» не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,066 га та розташованими на ній садівничим будинком та господарськими будівлями, спорудами, які знаходяться в СТ «Кварцит». Стягнуто з СТ «Кварцит» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач заяв про вихід з Садівничого товариства «Кварцит» не подавав, рішень про його виключення з членів товариства загальними зборами учасників товариства не приймалось. Інших доказів, які б свідчили про те, що позивач більше не є членом СТ «Кварцит», відповідачем не надано. Суд дійшов до висновку про те, що відповідачем незаконно чиняться позивачеві перешкоди в користування виділеною йому земельною ділянкою та розташованими на ній будівлями та спорудами, а також у здійсненні ним, наданого законом права на приватизацію земельної ділянки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Садівниче товариство «Кварцит» звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року апеляційну скаргу Садівничого товариства «Кварцит» задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2018 року скасовано і ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Садівничого товариства «Кварцит» судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 960 грн.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанова апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року скасована, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так, апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставини справи, що мають значення для її вирішення, та їх недоведеністю.

В апеляційній скарзі вказує, що судом справу розглянуто за відсутності голови СТ «Кварцит» ОСОБА_2 , заява про розгляд справи за відсутністю відповідача підписана ОСОБА_4 , який не є учасником справи. Крім того, судом не було залучено до участі у справі орган, до повноважень якого входить здійснення приватизації земельних ділянок, оскільки відповідач не уповноважений на здійснення таких дій, а доказів відмови відповідача у проведенні приватизації чи вчинення цьому перешкод позивачем не надано. Заяви позивача до правоохоронних органів не вважає належними та допустимими доказами своїх позовних вимог.

Зазначає, що позивачем також не доведені обставини вчинення будь-яких перешкод відповідачем у користуванні будинком чи ділянкою та те, що він є членом СТ «Кварцит», членам СТ особа позивача невідома і охорони Товариство не має.

Стверджує, що довідки надані ОСОБА_1 щодо його членства у СТ «Кварцит» і квитанція від 23.12.2017 містять реквізити осіб, які не були головою СТ та не уповноважені на прийняття внесків від членів Товариства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив відхилити її, залишивши рішення суду без змін, оскільки відповідач повідомлявся про розгляд справи за його юридичною адресою, ОСОБА_4 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань є одним із засновників СТ, тому був належним відповідачем. Також зазначає, що не перекладає на відповідача обов`язків щодо вчинення дій відносно приватизації земельної ділянки, а має на меті унеможливити створення відповідачем умов, які позбавляють позивача права доступу до неї.

В судове засідання відповідач СТ «Кварцит» та третя особа Харківська РДА не з`явилися. Третя особа завчасно та належним чином повідомлена судовою повісткою про судове засідання призначене на 17 вересня 2020 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення. Засобами зв`язку з відповідачем в апеляційній скарзі зазначено поштову адресу СТ «Кварцит» ( АДРЕСА_2 ), на яку завчасно була направлена судова повістка, яка повернулася на адресу суду. Про існування даної справи відповідачу було відомо, що вбачається з матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 24 жовтня 2008 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області видане розпорядження № 3225 про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою членам СТ «Кварцит», яким надано дозвіл членам СТ «Кварцит» на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, із земель СТ «Кварцит», розташованих за межами населеного пункту на території Кулиничівської селищної ради, для ведення садівництва згідно зі списком (додається). Громадянам вказаним в додатку до розпорядження необхідно у шестимісячний строк подати до райдержадміністрації розроблену та погоджену згідно з вимогами чинного законодавства технічну документацію із землеустрою для розгляду.

На підтвердження позовних вимог щодо членства у СТ «Кварцит», позивачем надано довідку № 10 від 03 червня 2008 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , та підписаної головою СТ «Кварцит» А.М. Першиним, з якої вбачається, що позивач дійсно є членом СТ «Кварцит» і користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,066 га, переданою йому в постійне користуванні в 1989 році, я також квитанцію до приходного касового ордеру № 56 від 23 грудня 2007 року про сплату останнім членських внесків за 2006-2007 роки у сумі 90 руб.

Проте, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_4 є засновником СТ «Кварцит»; особи, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи є ОСОБА_5 підписант та ОСОБА_2 - підписант.

З витягу з протоколу № 18 від 22 квітня 2007 року загальних зборів СТ «Кварцит» вбачається, що члена товариства ОСОБА_6 , який має свідоцтво електромонтера та IV групу допуску по електробезпеці, призначено відповідальним за електрогосподарство.

З витягу з протоколу № 19 від 11 травня 2008 року загальних зборів СТ «Кварцит» вбачається, що задоволено заяву ОСОБА_6 про виключення його з членів СТ «Кварцит».

З витягу з протоколу № 20 від 18 травня 2008 року загальних зборів СТ «Кварцит» вбачається, що головою СТ «Кварцит» обрано ОСОБА_2 .

Отже, довідка про членство позивача у СТ «Кварцит» від 03.06.2008, підписана після зміни голови Товариства, отже особою, яка не мала відповідних повноважень на це, а тому не може вважатися належним доказом у справі.

Щодо актів від 12 квітня 2017 року та від 25 квітня 2017 року, які складені ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 ) про те, що у їх присутності члену СТ «Кварцит» ОСОБА_1 був перекритий проїзд до його ділянки № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він не має можливості користуватися земельною ділянкою, а також садовим будинком, слід зазначити, що суд критично ставиться до них, оскільки вони складені родичами без участі будь-яких свідків, що викликає сумніви у їх безсторонності та незацікавленості щодо встановлення даних обставин, які викладені у цих актах неповно.

Щодо заяв позивача на ім`я прокурора Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області від 21.09.2015 року, 20.03.2016 року та відповідей на них слід зазначити, що вони не є належними доказами позовних вимог, оскільки вони свідчать лише про звернення позивача до правоохоронних органів та викладення ним своїх доводів. Результатів їх розгляду, які б встановлювали вину відповідача або підтверджували будь-які обставини справи, суду не надано.

Матеріалами справи також підтверджується неналежне повідомлення відповідача у справі.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що обставини, викладені у позові, не доведені належним чином, як того вимагає ст.12, 81 ЦПК України. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем прав ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи; суд помилково дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та порушення прав позивача відповідачем.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, тому рішення суду відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Кварцит» - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2018 року - скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Кварцит», третя особа - Харківська районна державна адміністрація Харківської області, про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою та на приватизацію земельної ділянки - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на користь Садівничого товариства «Кварцит» (ідентифікаційний код 25618215) судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 18 вересня 2020 року