РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 р.

м. Харків

Справа № 639/4619/20

2/639/1486/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.03.2011, у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що підписанням анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердила той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування та згодна з ними.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, що розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта.

На порушення умов кредитного договору відповідачка своїх зобов`язань належним чином не виконувала, невчасно надавала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у результаті чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 400 тис. 115 грн. 52 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредита- 5 196,90 грн., заборгованості за простроченими відмотками- 392 тис. 918 грн. 62 коп., нарахованої пені-2000 грн.

При цьому, Банк звертає увагу суду на те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути заборгованість за кредитом-5196,90 грн. і заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.03.2011 по 31.10.2018 у розмірі 133 тис. 943 грн. 26 коп.

Представник позивача в судовому засіданні не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, разом з позовом надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову в частині стягнення тіла кредиту не заперечувала, стверджуючи, що оплачувала заборгованість, але через виникли проблеми зі станом здоров`я її та чоловіка не мала можливості вчасно здійснювати оплату, а потім при внесенні платежів з`ясувалось, що вони зараховувались у будь-якій сумі тільки на пеню, а сума кредиту та відсотків не погашалась.При зверненні до центрального відділення щодо реструктуризації та звірки заборгованості, їй повідомили про оплату повної суми. Згодна погасити заборгованість по відсоткам у розумній сумі та просила застосувати строк позовної давності щодо оплати пені.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов наступних висновків.

15.03.2011 міжПублічним Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено з ОСОБА_1 кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідачем отримана платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.

До кредитного договору банк надав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку без підпису позичальника.

У наданій банком довідці про умови кредитування від 15.03.2011 зазначена базова відсоткова ставка процентів за користування кредитом ( 2,5%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні. Строк дії картки позивачем не зазначено.

За доданим до позовної заяви розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2020становить 400 115,52 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту- 5196,90 грн. , заборгованості за процентами за користування кредитними коштами- 392 918,62 грн., що в 75 разів перевищує суму кредиту, заборгованості за нарахованою пенею- 2000 грн.

Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першоїстатті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістомстатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першоюстатті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертоїстатті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Отже, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту таУмов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до договору б/н від 15.03.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому кредитний ліміт було збільшено.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява складає між нею і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та, що відповідач ознайомлений та згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку».15.03.2011 відповідач підписала довідку про ознайомлення із умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», тобто ОСОБА_1 погодилась у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність за неналежне виконання зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 5196,90 грн.

За розрахунками боргу банк нараховував відсотки на суму кредиту за період з 15.03.2011 по 31.10.2018 в сумі 392 918,62 грн. і просив стягнути 133 943,26 грн., не зазначивши строк дії картки. Як стверджувала відповідач, картка втратила дію, тому вона частково погашала заборгованість шляхом внесення на рахунок коштів. Сума процентів, які підлягають стягненню, в межах строку позовної давності, за період з 24.07.2017 по 30.04.2020 за 981 день становить 6117,79 грн. ( з урахуванням відсоткової ставки 43,2 % з 01.04.2015).За цей період з 18.07.2017 по 05.01.2018 відповідачем погашено 2700 грн., отже проценти, які підлягають стягненню, складають 3417,79 грн. ( 6117,79-2700).

Також банк заявив у позовній заяві вимоги про стягнення пені за кредитом-2000 грн. без зазначення періоду.

Статтею 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені.

Оскільки АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 24.07.2020, він має право на стягнення пені, нарахованої в період з 24.07.2019 по 30.04.2020 ( за розрахунком), тобто за 9 місяців, з розрахунку 100 грн. на підставі Умов та правил надання банківських послуг , тобто у розмірі 900 грн.

Частинам 1, 2, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, Банком при поданні позовної заяви сплачено 2102 грн. судового збору.Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог ( 6,8%), а саме 142,94 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15.03.2011 в сумі 9514 (дев`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту-5196 грн. 90 коп., процентів за користування кредитом за період з 24.07.2017 по 30.04.2020 - 3417 грн. 79 коп., пені з 24.07.2019 по 30.04.2020-900 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 142 ( сто сорок дві) грн. 94 коп.

В іншій частині у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д);

відповідач ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 18.09.2020.

СУДДЯ