КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року місто Київ

справа № 754/16086/15

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Грегуль О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом його продажу,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 26 червня 2008 року звернути стягнення на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» на предмет застави, а саме автомобіль марки Ssang Yong, модель: Rexton, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем;

надати право ТОВ «Кредекс Фінанс» підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем, з наданням права вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг;

витребувати у ОСОБА_1 автомобіль марки Ssang Yong, модель: Rexton, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 та передати його у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс».

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року постановленою, не виходячи до нарадчої кімнати, яка занесена до протоколу судового засідання, замінено позивача у справі з ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ТОВ «Вердикт Капітал» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, необґрунтованість висновків суду, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не виконав вказівок, які містилися у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року та не вирішив спір по суті.

Вказував, що в матеріалах справи наявна виписка по кредитному договору №000 ОСОБА_1 за період: з 26 червня 2008 року (з моменту укладення кредитного договору) по 14 травня 2012 року (до моменту укладення договору факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року, яка в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» виступає первинним бухгалтерським документом, який відображає всі кредитні операції здійсненні ОСОБА_1 за вищенаведений період по кредитному зобов`язанню в тому числі - дату та суму останнього платежу в рахунок кредитного зобов`язання.

Зазначав, що в матеріалах справи міститься розрахунок боргу, який відображає факт того, що ОСОБА_1 з моменту укладення договору факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року не було здійснено жодної оплати в рахунок погашення боргу за кредитним зобов`язанням.

Посилався на те, що в матеріалах справи наявна копія договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 26 червня 2008 року, розділ 8 якого передбачає право кредитора у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за наведеним договором, звернути стягнення на предмет застави на підставі рішення суду.

Вказував, що всі належні та допустимі докази, які необхідно було перевірити суду першої інстанції, за рекомендацією суду касаційної інстанції наявні в матеріалах справи. При цьому, інших належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини справи з приводу зазначеного взагалі не існує в природі та свідчить про передчасність та необгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Зазначав, що позовна заява ТОВ «Вердикт Капітал» оформлена належним чином та містить всі необхідні складові, що свідчить про безпідставність здійсненого тиску судом першої інстанції на представника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо обов`язку повідомлення суду у письмовій формі, які позовні вимоги є остаточними, адже вони були вже зазначені у позовній заяві.

20 серпня 2020 року від представника відповідача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила залишити скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

01 вересня 2020 року від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла відповідь на відзив представника відповідача, в якій останній виклав заперечення проти аргументів викладених у відзиві.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанціїне обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2015 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом його продажу.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 березня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2016 року скасовано, а справу направленона новий розгляд до суду першої інстанції.

З протоколу судового засідання від 24 грудня 2019 року вбачається, що представник позивача заявив усне клопотання про оголошення у справі перерви для надання позивачу можливості уточнити позовні вимоги.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року постановленою, не виходячи до нарадчої кімнати, яка занесена до протоколу судового засідання було задоволено клопотання представника позивача та оголошено в судовому засіданні перерву до 09 квітня 2020 року о 11.30 год. для надання можливості представнику позивача уточнити позовні вимоги.

У судове засіданні, призначене на 09 квітня 2020 року о 11.30 год. представник ТОВ «Вердикт Капітал» не з'явився, подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з запровадженням карантину в Україні.

Розгляд справи було відкладено на 25 червня 2020 року о 16.30 год.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10квітня 2020 рокузобов`язано ТОВ «Вердикт Капітал» повідомити Деснянський районний суд міста Києва у письмовій формі, які позовні вимоги є остаточними, а також у письмовій формі повідомити суд про конкретну дату останнього платежу ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 26 червня 2008 рокуу погашення кредитної заборгованості та письмові докази, які підтверджують проведення останнього платежу.

В ухвалі було зазначено, що вона має бути виконана до 01червня 2020 року.

Згідно супровідного листа від 10 квітня 2020 року Деснянським районним судом міста Києва на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» було направлено копію ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року, яку позивач отримав 27 квітня 2020 року, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 рокупозовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» було залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 25 червня 2020 року позивач ухвалу суду від 10 квітня 2020 року не виконав і доказів про поважність причин невиконання ухвали суду від 10 квітня 2020 року не надав.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Положеннями п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

За замістом даної норми залишення позову без розгляду можливе за обов`язкової сукупності наступних обставин: 1) витребування судом доказів, 2) неподання позивачем витребуваних судом доказів, 3) відсутність поважних причин неподання доказів, 4) необхідність (істотність) доказів для вирішення спору.

Аналогічні положення містяться у ч.10 ст.84 ЦПК України, яка передбачає, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Підпунктом 3 пункту 12 розділу І вказаного Закону внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 та до 22 травня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду з підстав невиконання позивачем і неподання доказів про поважність причин невиконання ухвали суду від 10 квітня 2020 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що строк, який був визначений позивачу ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10квітня 2020 року для надання інформації, які позовні вимоги є остаточними, а також для повідомлення суду про конкретну дату останнього платежу ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 26червня 2008 року був продовжений законом на строк дії карантину, який на час постановлення оскаржуваної ухвали не закінчився.

А відтак, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України є передчасним.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення частини десятої статті 84 ЦПК України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення від виконання учасником справи вимог щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду є лише одним з них і може застосовуватися тільки в разі неможливості здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: