У Х В А Л А

14 вересня2020 року

м. Київ

справа № 541/386/19

провадження № 61-10491ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі земельної ділянки та розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просив виділити у володіння і користування Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 2,0391 га кадастровий номер :00:001:0084, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розірвати договір оренди земельної ділянки від 11 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо оренди земельної ділянки площею 4,0782 га кадастровий номер :00:001:0084, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у розмірі 10 133,46 грн. та судові витрати.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково .

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 4, 0782 га кадастровий номер :00:001:0084, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полив`янської сільської ради, яка ввійшла до складу Великосорочинської ОТГ Миргородського району Полтавської області.

Виділено ОСОБА_1 у власність 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4,0782 га кадастровий номер :00:001:0084, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полив`янської сільської ради, яка ввійшла до складу Великосорочинської ОТГ Миргородського району Полтавської області, площею 2,0391га відповідно до висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи №607/1377 від 22 серпня 2019 року згідно додатку №2, варіант №1, що зображений синім кольором.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2017,2018,2019 рік в розмірі 10 133,46 грн.

В задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки від 11 квітня 2016 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з кожного по 2 809, 40 грн.

14 липня 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року, в якій вона просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник та його представник зазначає підставу касаційного оскарження судових рішень пункти 1, 4 частини 2 статті 389 ЦПК України.

Вважають, що суди застосували положення статті 537 ЦК України (щодо виконання зобов`язання внесенням боргу в депозит нотаріуса, нотаріальної контори), без врахування правового висновку Верховного Суду, висловленій у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 657/3077/17-ц в якій Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду про розірвання договору оренди землі, оскільки орендна плата позивачу не виплачувалась за 2015-2017 року, що є істотним порушенням умов договору оренди землі та підставою для розірвання договору оренди землі внаслідок невиконання відповідачем істотних умов договору щодо сплати орендної плати. Сплата орендної плати повинна мати ініціативний характер, тобто боржник зобов`язаний вживати активних дій, усіх, які може здійснити, задля унеможливлення появлення боргу.

Також, особи, які подала касаційну скаргу вважають, що суд застосував положення статті 526 ЦК України без врахування правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленої у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18), в якій зазначено, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушення умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість.

ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 посилаються на пункт 4 частини 3 статті 411 ЦПК України та вважає, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимого доказу, а саме світлокопії квитанцій про перерахунок грошових коштів, оскільки з даних квитанцій неможливо встановити, що перерахунок був дійсно зроблений в якості оплати за оренду земельної ділянки.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2020 року на підставі пунктів першого, четвертого частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Миргородського міськрайонного суду Полтавської області матеріали справи № 541/386/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі земельної ділянки та розірвання договору оренди землі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров