ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1307/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/258/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Костів О. З.,

за участі секретаря Кантицької О.І.

та сторін апелянта ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 адвоката Чапаєвої Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1307/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2019 року, ухваленого суддею Снігурським В.В., у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулась у суд із заявою про поворот виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 2 лютого 2017 року, в зв`язку з тим, що дане рішення скасовано Верховним Судом від 23 жовтня 2019 року, але нею були демонтовані вхідні двері до підвального приміщення.

Ухвалою Зборівського районного суду від 26 грудня 2019 року заяву задоволено частково.

Допущено поворот виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 2 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом повернення ОСОБА_2 підвальних приміщень № 1 і № 3, площею кожен по 11,0 кв.м., у будинку за АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Зборівського районного суду від 26 грудня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поворот виконання рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не має ніякого права на це підвальне приміщення, оскільки ці підвали знаходяться під її квартирою.

Також зазначає на неправильність судового рішення, порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначила, що нею було виконано рішення апеляційного суду Тернопільської області від 2 лютого 2017 року, яке у подальшому було скасовано касаційною інстанцією. Тому, враховуючи це суд першої інстанції постановив ухвалу про поворот виконання рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній

Представник ОСОБА_2 адвокат Чапаєва Г.М., Рудь І.Б. апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши заяву та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції керувався ст.444 ЦПК України та допустив поворот виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області шляхом повернення ОСОБА_2 підвальних приміщень № 1 та № 3, площею кожен 11,0 кв м у будинку АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Згідно до ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Поворот виконання рішення необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання в подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

Судом встановлено, що у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з вимогами про усунення перешкод в користуванні майном: підвалом у будинку АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів демонтувати встановлені ними вхідні двері до підвального приміщення.

Рішенням Зборівського районного суд Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у вказаній цивільній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року скасовано рішення Зборівського районного суд Тернопільської області від 17 листопада 2016 року та прийнято нове рішення, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні підвальними приміщеннями за № АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу встановлених вхідних дверей.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 р. скасовано рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року та залишено в силі рішення Зборівського районного суд Тернопільської області від 17 листопада 2016 року.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 , що підставою для повороту виконання рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 2 лютого 2017 року є демонтаж встановлених вхідних дверей до підвальних приміщень шляхом встановлення вхідних дверей до підвальних приміщень № 1 та № 3, площею кожен 11,0 кв м, належних їй на праві власності.

03.03.2017 року державним виконавцем Зборівського районного відділу ДВС було відкрито виконавче провадження на підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні підвальними приміщеннями № 1 та АДРЕСА_3 .

В апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 березня 2017 року було виконано рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року, шляхом демонтажу вхідних дверей до підвального приміщення спірного будинку, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні актом, складеним державним виконавцем та фактично не заперечується самою ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні підвальними приміщеннями шляхом демонтажу вхідних дверей було скасовано постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року, але на той час уже дане рішення було виконано ОСОБА_2 , тому у відповідності до вимог статті 444 ЦПК України заяву ОСОБА_2 слід задовольнити, відновивши її порушене право, шляхом встановлення нею вхідних дверей у спірне підвальне приміщення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до порушення, як вона вважає, права її власності на спірні підвальні приміщення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони були предметом дослідження у інших цивільних справах, зокрема, рішенням Зборівського районного суду від 23.09.1993 року, залишеним без зміни ухвалою судової колегії в цивільних справ Тернопільського обласного суду від 02 жовтня 1993 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу в частині продажу ОСОБА_1 підвальних приміщень за АДРЕСА_4 , укладеного між ОСОБА_1 та виконкомом Залізцівської ради зборівського районну 03.07.1992 року. Дане рішення набрало законної сили і має преюдиційне значення для вирішення даної заяви.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 444 ЦПК України, ОСОБА_2 не представила документів щодо понесення нею витрат під час демонтажу вхідних дверей, а в апеляційній інстанції її представник адвокат Чапаєва Г.М. не настоювала на ній.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно було вирішено заяву ОСОБА_2 , вийшовши за її межі, тому ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву, шляхом встановлення нею вхідних дверей до підвальних приміщень № 1 і № 3, площею кожен по 11,0 кв.м., у багатоквартирному будинку за АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 444 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нову, якою заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 2 лютого 2017 року, надати можливість ОСОБА_2 демонтувати встановлені вхідні двері до підвального приміщення, шляхом встановлення вхідних дверей до підвальних приміщень № 1 і № 3, площею кожен по 11,0 кв.м., у багатоквартирному будинку за АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених ст.389 ч.3 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 березня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

О.З. Костів