Справа № 236/3054/20
Провадження № 2/236/1200/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А.Є., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Голубничий Олег Ігорович) до Дамбраускас Владислава Вікторовича, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «ІБІС», ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, додані до заяви матеріали,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Голубничий О.І.) до Дамбраускас В.В., треті особи ТОВ Будівельна компанія «ІБІС», ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, за загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Саме на положення ч.1 ст. 27 ЦПК посилається представник позивача, обґрунтовуючи територіальну підсудність справи саме Краснолиманському міському суду Донецької області.

Позов пред`явлено до фізичної особи ОСОБА_3 , представником позивачки зазначено адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .

Водночас положеннями ст. 30 ЦПК України визначено виключну територіальну юрисдикцію (підсудність) певних категорій справ, зокрема, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» висловлені правові позиції, згідно з якими спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. При цьому позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник з приводу поділу майнових прав на відокремлене приміщення загальною площею 39,50 кв. м., розташоване у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 (тобто з приводу нерухомого майна, місцем знаходження якого є м. Ірпінь Київської області, спірні майнові права подружжя пов`язані саме з нерухомим майном).

Відтак, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Голубничий О.І.) до Дамбраускас В.В., треті особи ТОВ Будівельна компанія «ІБІС», ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя за правилами ч.1 ст. 30 ЦПК України має розглядатись судом за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на це, суддя вважає за необхідне з метою дотримання правил підсудності, для забезпечення справедливого розгляду позову ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Голубничий О.І.) до Дамбраускас В.В., треті особи ТОВ Будівельна компанія «ІБІС», ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя судом, встановленим законом, передати справу № 236/3054/20 на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 27,30,31 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВЛЯЄ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивачки адвокат Голубничий Олег Ігорович) до Дамбраускас Владислава Вікторовича, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «ІБІС», ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя - передати на розгляд іншого суду Ірпінського міського суду Київської області (місце розташування: 08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна,7).

Копію цієї ухвали направити на адресу позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Голубничого О.І..

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя -