ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2116/20
провадження № 4-с/753/107/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

сторони не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - скаржник ОСОБА_1 ) звернулася до суду зі скаргою, відповідно до якої просила визнати дії головного державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Маріуци Т.В. при відкритті виконавчого провадження -неправомірними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60816559 від 06.12.2019, посилаючись на те, що вона винесена та надіслана боржнику з порушенням строку, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржник не з`явилася, однак в судовому засіданні, яке відбулось 09.06.2020 ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала, та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що в ній викладені.

Державний виконавець Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Маріуца Т.В. в судове засідання не з`явилася, однак в судовому засіданні, яке відбулось 09.06.2020 вимоги скарги не визнала та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають, крім іншого, рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження № 60815459, до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100 000 доларів США та 9605,00 грн. судового збору.

Крім того судом встановлено, що вказана заява була отримана Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06.12.2019 та передана на виконання старшому державному виконавцю ОСОБА_5 того ж дня. Оскільки наступними днями (22.09.2018-23.09.2018) були вихідні дні, то державним виконавець виніс постанову про відкриття провадження з перевищенням одного дня.

Так, 06.12.2019 старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуцою Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60815459 з примусового виконання виконавчого листа № 753/6123/19, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100000 доларів США та 9605,00 грн. судового збору.

Того ж дня, старший державний виконавець направила вказану постанову стягувачу ОСОБА_3 та боржнику ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розруківки з офіційного інтернет-ресурсу "Укрпошта" постанова про відкриття провадження була отримана скаржником особисто 27.12.2019 за адресою: АДРЕСА_1 . Відправлення за адресою: АДРЕСА_2 - не вручено.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судовим розглядом встановлено та стверджується матеріалами справи, що при винесенні 06.12.2019 постанови про відкриття виконавчого провадження №60816559 державний виконавець діяла у відповідності до вимог ст. 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, вказана постанова того ж дня була надіслана сторонам, внаслідок чого право боржника у даному випадку порушено не було. Доводи про отримання боржником вказаної постанови лише у 2020 році, спростовується матеріалами виконавчого провадження. Оскільки в цілому постанову складено з дотриманням вимог закону, суд підстав для її скасування не вбачає.

Також необхідно враховувати позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

При вирішенні даного спору суд дотримується загальних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, і враховує, що крім боржника, у виконавчому провадженні є стягувач, права якого також не може порушувати державний виконавець.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на означене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.450-451, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.