Справа № 279/6444/19
Номер рядка звіту 65
номер провадження 2/279/540/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . На даний час в будинку зареєстровані відповідачі у справі, однак ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх діти в ньому не проживають понад один рік без поважних причин, в утриманні будинку участі не беруть, особистих речей та іншого належного їм майна в будинку не має, членами його сім`ї не являються, а ОСОБА_2 має у власності житловий будинок, який розташований в с.Ополонівка Овруцького району. Вказав, що відповідачі завдають шкоди інтересам його сім`ї, тому просив постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право на користування вказаним вище житловим приміщенням.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові та відповіді на відзив, просили позов задовольнити.

Відповідачі надали відзив на позовну заяву в якому заперечили проти позову, просили в позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позов не визнали, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. ОСОБА_2 доповнила, що після укладення шлюбу з рідним братом позивача, з 1983 року вона постійно й до теперишнього часу проживає в будинку АДРЕСА_1 , який утримує, доглядала за їх матір`ю, яка за життя склала на її ім`я також заповіт, в ньому з дня народження зареєстровані та проживають її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідачі у справі, які працюють в м.Києві, однак постійно приїжджають з онуками до неї, допомагають по господарству. Будь-якого житла у власності не має і у спадок не приймала.

Відповідач ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в задоволенні позову просили відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Вказали, що вони із народження проживають у спірному будинку, в даний час працюють в м.Києві, але постійно приїжджають разом із дітьми до матері, допомагають їй по господарству та утриманні будинку, іншого житла не мають.

Клопотань про допит свідків сторонами в судовому засіданні заявлено не було.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, проаналізувавши їх в сукупності з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст.405 ЦК України.

Відповідно до зазначеної норми закону, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. У вказаному будинку позивач не проживає, витрати по утриманню будинку не несе.

Однак за даною адресою зареєстровані відповідачі у справі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 1983 року постійно проживає в будинку АДРЕСА_1 , утримує будинок, доглядає за ним. В ньому народились її діти, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які працюють в м.Києві, але постійно приїжджають з онуками до неї, допомагають по господарству й утриманні будинку. Відповідачі у власності будь-якого майна не мають.

Ці обставини позивачем не спростовані, а навпаки в судовому засіданні позивач підтвердив, що відповідач ОСОБА_2 дійсно постійно проживає у спірному будинку протягом багатьох років, що до неї часто приїжджають її доньки, відповідачі у справі, разом із своїми дітьми.

Тобто, відповідачі мають інтерес та потребу в збереженні права користування будинком, оскільки іншого житла не мають, проводять оплату за нього, роблять посильний їм фінансовим можливостям ремонт.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Враховуючи, що позивачем не було доведено під час розгляду справи відсутність без поважних причин відповідачів в спірному житлі понад встановлений ч.2 ст.405 ЦК України строк,що відповідачі вибули на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення, доказів щодо порушення відповідачами його прав та законних інтересів, крім того, сам позивач в спірному житлі тривалий час не проживає, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя : Невмержицька О.А.