Справа № 635/3224/20
Провадження № 2/645/1974/20
УХ В А Л А

Іменем України

21 вересня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Алтухової О.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна.

Позивач просить суд: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 19,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку комплексу будівель, що знаходиться у АДРЕСА_2 та складається з ангару-складу літ. «Б-1», площею 362,30 кв.м., ангару-складу літ. «В-1», площею 362,30 кв.м., та ангару-складу літ «А-1», площею 334,70 кв.м., реєстраційний номер майна 11658127; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобілю AUDI Q7, 2016 року, дата реєстрації 25.04.2017 року, об`єм двигуна 2967 куб.см.; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобілю NISSAN LEAF, 2015 року, дата реєстрації 25.04.2018 року.

Позивачами разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_3 просить суд накласти арешт на нерухоме та рухове майно, яке є предметом позову і зазначене вище.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що сторони з 18.09.2009 року перебувають у шлюбі, за час якого ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 ; комплекс будівель, що знаходиться у АДРЕСА_2 та складається з ангару-складу літ. «Б-1», ангару-складу літ. «В-1», та ангару-складу літ «А-1»; автомобіль AUDI Q7, 2016 року; автомобіль NISSAN LEAF, 2015 року. Станом на дату подання позову вказане майно перебуває у володінні та розпорядженні відповідача, що свідчить, на думку позивача, про можливість відповідача здійснити їх відчуження. Вжиття заходів забезпечення позову, як вважає позивач, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження, снування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволенні позовних вимог та сприятимуть його виконанню. Пропозиції щодо зустрічного забезпечення у позивача відсутні.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За вимогами ст.ст. 12,81 ЦПК України сторона по справі повинна довести ті обставини, на які посилається.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача ОСОБА_2 спрямовані на відчуження нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання в заяві на можливість відчуження спірної квартири без наведення обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення. Такий висновок зробив ВС в постанові №761/39201/18 від 21.08.2019 року.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У зв`язку з чим, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через наявність вищенаведених обставин. Одночасно суд роз`яснює, що відмова у забезпеченні позову на даному етапі справи не позбавляє заявників права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя