Справа № 161/861/20
Провадження № 2/161/1349/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Присяжнюк Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Кубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Луцька цивільну справу №161/861/20 за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Луцької міської ради, до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною 16-річного віку 3-4 рази на рік терміном по 60 днів з обов`язковим поверненням в Україну. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні дочки участі не приймає і матеріально не утримує. Зазначає, що позивач з метою оздоровлення, відпочинку має намір виїздити з дитиною за кордон. Крім того, зауважує, що за кордоном в Канаді проживає бабуся дитини - ОСОБА_4 . Однак, відповідач на неодноразові звернення про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон не дає. Просить суд дати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька в її супроводі, та на оформлення та виготовлення документів для періодичного виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, натомість у заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

З копії свідоцтва про народження від 26 березня 2011 року вбачається, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась на повному утриманні позивачки. Також встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки, не сплачує аліментів, та з невідомих причин в добровільному порядку згоди на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за кордон не дає. Позивачка у позовній заяві вказує, що в Канаді проживає бабуся дитини - ОСОБА_7 .

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Частиною 2 ст. 141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Підпунктом 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Відповідно до підп. 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 вагомих аргументів на відмову в оформленні документів не наводить, а тому отримати дозвіл відповідача на оформлення проїзних документів та тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої дитини не надається можливим.

Обставин, які обмежують право неповнолітньої ОСОБА_3 на виїзд за межі України суд не вбачає, виїзд за кордон не суперечить інтересам дитини, а тому, дійшов висновку про можливість задоволення позову.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме сплачений позивачкою судовий збір, покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.280-284 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 154 Сімейного кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення (оформлення) віз та дозволів у консульських та інших дипломатичних установах для виїзду за межі України, а саме - до Франції, Іспанії, Китаю, Канади, Туреччини, ОАЕ, Польщі, Словакії, Хорватії, Німеччини, Італії, Єгипту, США дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_2 .

Надати дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України, а саме - до Франції, Іспанії, Китаю, Канади, Туреччини, ОАЕ, Польщі, Словакії, Хорватії, Німеччини, Італії, Єгипту, США, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , у супроводі матері ОСОБА_1 , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку терміном по шістдесят днів чотири рази на рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Луцької міської ради, місце знаходження: 43000, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 21.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк