Справа № 661/2889/20
Провадження № 2/661/778/20
15 вересня 2020 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Пилипенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Кулик О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення. Ухвалою суду від 27.07.2020 року даний позов залишено без руху, в установлений законом термін недоліки вказані в ухвалі були усунуті, позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивачка в позові посилається на ті обставини, що 19 листопада 2018 року Новокаховський міський суд виніс рішення яким розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Колишнє подружжя вирішили в добровільному порядку розділити майно наступним чином. Відповідно до договору про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, зареєстрованого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу 20.11.2018 року, позивач стала власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач отримав в особисту приватну власність автомобіль марки FIAT моделі DOBLO 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .( п.1.3. Договору). Відповідач до цього часу зареєстрований за вищевказаною адресою, продовжує проживати у спірному будинку та чинить перешкоди у користуванні майном позивача, більш того негативно впливає на дітей. Відповідач постійно провокує сварки, налаштовує проти позивачки дітей. Просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2018 року Новокаховський міський суд виніс рішення № 661/3990/18, яким розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до договору про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, зареєстрованого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу 20.11.2018 року, позивач стала власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач отримав в особисту приватну власність автомобіль марки FIAT моделі DOBLO 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .( п.1.3. Договору).
ОСОБА_2 зареєстрований за спірною адресою, продовжує проживати у спірному будинку та чинить перешкоди у користуванні майном позивача, що вбачається з довідки від 04.08.2020 року № 17-06/292 виданої виконавчим комітетом Таврійської міської ради.
За даною адресою, відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку, зареєстрований та проживає - колишній чоловік ОСОБА_2 , донька- ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 .
Після розірвання шлюбу позивач із відповідачем спільним побутом не пов`язана, тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач відмовляється знятись з реєстрації місця проживання особи та добровільно виселитись з даного будинку, а натомість продовжує проживати у спірному будинку в якості члена сім`ї власника житлового будинку і вважає, що навіть після розподілу майна ( в добровільному порядку)він набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Згідно із частиною 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав.
З позову вбачається, що письмову угоду про розподіл витрат на комунальні платежі, правила проживання, відповідач відмовився укладати, на свою заробітну плату позивачка одна утримує будинок, сплачує комунальні платежі. Реєстрація відповідача за спірною адресою позбавляє ОСОБА_1 права на отримання субсидії, перерахунок комунальних платежів, всі витрати по утриманню будинку несе одна, колишній чоловік не допомагає.
Відповідно до ч.1., п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 23, 76, 78, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Старо Синявського району Хмельницької області, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 15.11.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму сплачену при подачі позову до суду в розмірі 840, 80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Новокаховський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міський судом Херсонської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С. В. Пилипенко