Ухвала

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 173/616/18

провадження № 61-2499св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дмитрівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) задоволені.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) розміром 5.65 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно Державного Акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» № 2 ВД 0016, виданого 06 березня 1996 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року визнано додатково за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,31 умовних кадастрових гектарів, що в загальній кількості з розміром земельної ділянки, право на яку визнано за ОСОБА_1 , за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, буде складати 7,96 умовних кадастрових одиниць, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно Державного Акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» № 2 ВД 0016, виданого 06 березня 1996 року

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області задоволено.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року та додаткове рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено.

Аргументи учасників справи

У січні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У березні 2020 року прокуратура Дніпропетровської області подала відзив на касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2020 рокувідкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 173/616/18 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков