"27" лютого 2020 р. Справа № 363/4449/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 0 від 11 серпня 2008 року.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 11 серпня 2008 року в розмірі 1 348 360 грн. 51 коп., а також судовий збір в розмірі 3 441 грн., а всього 1 351 801 грн. 51 коп. В задоволенні позовних вимог висунутих до ОСОБА_2 відмовлено.

15 липня 2014 року на підставі зазначеного ПАТ «Дельта Банк»видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Вишгородського районного відділу ДВС Київської області Мовчун Т.С. 19 липня 2016 року відкрито виконавче провадження.

09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2098/К за кредитним договором № 0 від 11 серпня 2008 року, згідно якого право грошової вимоги за цим кредитним договором перейшло до АТ «Альфа-Банк», що підтверджується додатком № 3 до договору про відступлення прав (про передачу прав за кредитними договорами) від 09 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Відтак в даному випадку відбулась заміна стягувача у цій справі й правонаступником ПАТ «Дельта Банк»є АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити повністю.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 51708856 від 19 липня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа №363/4449/13-ц виданого на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк»на АТ «Альфа-Банк» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя