Провадження № 2-н/161/530/20
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року на адресу суду надійшла вказана заява.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

З наданої заяви вбачається, що в заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 000,00грн. в місяць на обох дітей, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною п`ятою вказаної вище статті передбачено, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В розумінні ч. 3 ст. 184 Сімейного Кодексу України передбачено, що формулювання прохальної частини заяви про видачу судового наказу має включати тверду грошову суму аліментів, яка станом на дату звернення до суду становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також доповнення «але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Так, заявницею спосіб захисту порушених прав та інтересів обраний невірно та не відповідає нормі статті 161 ЦПК України, а тому в заяві про видачу судового наказу слід вказати конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, які заявниця просить стягнути з боржника на утримання дитини чи у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, заявниці необхідно усунути недоліки та конкретизувати свої вимоги, інакше заява відповідно до ст. 185 ЦПК України буде вважатись не поданою та повернутою заявнику.

Керуючись ст.ст.161,163, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк