241/136/20
2-о/241/27/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27.02.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В., при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа Мангушське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 заявник ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту перебування фізичної особи на утриманні, мотивованою тим, що вона ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у м. Макіївка, Донецької області. Вона, є внутрішньо переміщеною особою. Її чоловіком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження. Вона, ОСОБА_1 прожила з чоловіком ОСОБА_2 більш 57 років, до дня його смерті за адресою АДРЕСА_1 . В зв*язку з тимчасовою окупацією м. Макіївка, в липні 2017 року вона, з чоловіком ОСОБА_2 виїхали із м. Макіївка до смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, до своїх знайомих. В липні 2017 року вона та її чоловік звернулися з заявами до Мангушського об*єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області з питанням про отримання пенсії за віком за місцем взяття на облік, тобто в Мангушському об*єднаному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області. Їх звернення були розглянуті та нараховані їм пенсії за місцем тимчасового проживання, їй у сумі 2459 грн, а чоловікові 10250.00 грн. Однак її пенсії ніяк не вистачає на життя, оскільки вона хворіє та на лікування їй потрібні значні кошти. Її чоловік з 1961 року по 2007 рік працював на підприємстві металургійної промисловості Донецької області, а саме на Ясиновському коксохімзаводі у якості газовика коксового цеху, майстром виробництва коксового цеху, начальником зміни, в.о. начальника коксового цеху по газовому господарству, заступником начальника коксового цеху по газовому господарству, старшим майстром промислової дільниці по регулюванню та обігріву коксового господарства та старшим інженером коксового цеху, що підтверджується трудовою книжкою від 25.07.1961. За місцем роботи він отримував велику на той час заробітну плату. Пенсія чоловіка у п*ять разів більше ніж її пенсія, яку він повністю віддавав їй і вона витрачала її на оплату квартири і комунальних послуг, придбання одягу, ліків, продуктів харчування та т. і. Зазначена допомога була для неї постійним і основним джерелом до існування. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер. 19.12.2019 вона звернулася до Мангушського об*єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення їй пенсії з нагоди втрати годувальника, так як вона має на це право. Однак їй було відмовлено та запропановано надати документ про перебування членів сім*ї на утриманні померлого годувальника та звернутися до суду про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка. Факт перебування її на утриманні її чоловіка підтверджується доданими до заяви документами. Даючи оцінку допустимості доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Їй це потрібно для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Спруцко В.І. заяву підтримав у повному обсязі та просив встановити факт перебування заявниці на утриманні її чоловіка ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , також надав заяву про наступний розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом бюро ЗАГС при Ясиновській селищній раді, 05.10.1962, ОСОБА_2 , 1942 року народження, та ОСОБА_3 , 1942 року народження з 05.10.1962 перебували у зареєстрованому шлюбі, після реєстрації шлюбу заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 6).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 12.07.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Макіївка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5). Крім того, згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 12.07.2017, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка, Донецької області, також був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до паспорта громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданого Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 01.07.1997 р., ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до паспорта її померлого чоловіка ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 , виданого Центрально-Міським РВ Макіївського ГУМВС України в Донецькій області 12.12.2009, він також був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 4,7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 06.11.2019, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно довідки від 02.12.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , 1942 р.н. та її чоловік ОСОБА_2 , 1942 р.н., який був зареєстрований за даною адресою з 07.03.1975 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Згідно адресної довідки від 18.11.2019, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку зі смертю (а.с.13).

Відповідно до посвідчень № 37778, та № 151385, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є пенсіонерами за віком (а.с.17).

Згідно довідки про доходи № 160184 від 16.01.2020, виданої Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Першотравневому районі та її пенсія за віком за грудень складає 2459,92 грн (а.с.20).

Згідно трудової книжки, ОСОБА_2 , 1942 року народження мав трудовий стаж з 1959 року по 2007 рік (а.с.11-12).

Як вбачається, з наданої Мангушським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області довідки від 20.02.2020 № 76, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , було нараховано пенсію за період з 01.03.2019 по 30.09.2019 у розмірі 71910,78 грн. (а.с.41).

У грудні 2019 року заявниця звернулася до Мангушської селищної ради із заявою про надання довідки про факт знаходження її на утриманні чоловіка на день його смерті, але відповіддю від 18.12.2019 № 999/02-14 їй було відмовлено у наданні зазначеної довідки, оскільки вона не надала відповідних відомостей, які могли би підтвердити факт знаходження її на утриманні її померлого чоловіка і запропонували звернутися до суду (а.с.15).

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснили, що проживають в с. Урзуф. Родина ОСОБА_4 були їх сусідами в с. Урзуф, де у них дача і влітку вони там завжди мешкали. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер. Позивачка з її чоловіком завжди були разом. Її чоловік останнім часом хворів. Вона часто говорила, що вони живуть на пенсію чоловіка, який купував все необхідне, оскільки її пенсія була значно менше. Казала, що у чоловіка хороша пенсія і завдяки їй вони можуть собі багато дозволити, він її утримує, забезпечує всім необхідним, і ліками, і їжею, якби не його пенсія вона би не змогла себе утримувати. Їм невідомо де їх діти, про те, що діти їм допомагали вона нічого не казала. ОСОБА_1 завжди захоплювалась чоловіком, на даний час їй не вистачає коштів до існування, так як, раніше чоловік її утримував. Раніше ОСОБА_2 казав, що у нього велика пенсія і він утримує дружину та забезпечує її всім необхідним.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника (а.с.16), але відповіддю від 13.01.2020 Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області відмовило ОСОБА_1 у виплаті зазначеної пенсії, оскільки вона не надала необхідні документи для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 18-19).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із роз`ясненнями які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йомуутримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Крім того, даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд враховує висновки Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Тuгкеу", "Сурrus v. Тuгкеу"), а також Молдови та Росії (зокрема, Моzег v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v/Moldovav and Russia"), які відповідно до українського законодавства мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ суд розуміє в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявником надано беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 268, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа Мангушське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Макіївка, Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повний текст рішення буде складений 05.03.2020.

Суддя С.В. Чудопалова