Дата документу 07.09.2020 Справа № 554/1251/20
Провадження №2/554/1017/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Пономаренко В.В.,

представник відповідача: Лобач Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва Валентина Іванівна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу, в якій просила встановити факт проживання чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без шлюбу, починаючи з грудня 1988 року.

В обґрунтування вимог заявник вказала, що у грудні 1988 року вона та ОСОБА_2 утворили сім`ю без реєстрації шлюбу. На час створення сім`ї вона вже мала двох доньок від іншого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вони всі разом проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану квартиру отримала позивач, як працівниця заводу штучних алмазів та алмазного інструменту ім.50-річчя СРСР. Вже в цій квартирі вони всі були зареєстровані, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, робили спільні покупки. Між її доньками та ОСОБА_2 склалися стосунки батька і доньок, інших дітей у чоловіка не було.

Намагаючись поліпшити свій побут, оскільки проживання в одній кімнаті було доволі складним, позивач з ОСОБА_2 та матір`ю позивача у вересні 2007 року уклали договір міни квартирами, в результаті чого її мати ОСОБА_5 перейшла жити за адресою: АДРЕСА_1 , а вони всі четверо - у квартиру АДРЕСА_2 , де проживали всі разом і були там зареєстровані.

Окрім того, за час спільного проживання вони придбали ще дві квартири, а саме: 31.08.2010 року ними за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 . Оскільки, її чоловік ОСОБА_2 був головою сім`ї, батьком, договори купівлі-продажу, договори фінансування будівництва вони оформили на ОСОБА_2 . В той же час, на придбання квартир, позивач давала і особисті кошти, які отримала від продажу особистої квартири АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 , та автомобіль MAZDA, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору.

ОСОБА_1 зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею після свого чоловіка. Після його смерті вона звернулась в установлений строк до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. Спадкова справа зареєстрована нотаріусом 12.07.2019 року за №19/2019 за її заявою про прийняття спадщини за №54. Разом з тим, оскільки відсутнє свідоцтво про реєстрацію шлюбу, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , як чоловіка та жінки без шлюбу, підтверджується доданими до позову документами, фотокартками, а також зможуть підтвердити свідки, друзі, родичі та сусіди по квартирі АДРЕСА_4 , де вони проживали разом останнім часом. Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та розпочати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що факт саме проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлено судом лише з 01.01.2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не було передбачено. Позивач ОСОБА_1 дійсно зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 , але вона зареєстрована за вказаною адресою в якості квартиранта, а не як член сім`ї власника квартири. Квартира АДРЕСА_4 була придбана покійним на підставі участі у фонді фінансування будівництва А на підставі Договору про будівництво від 17.06.2008 року №81-ЮР/08, відповідно до рішення виконкому Полтавської міської ради від 22.05.2008 року №134 та коштів громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті міської ради (30% вартості - бюджетні кошти, 70% вартості - кошти громадян). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 26.11.2008 року, він прохав прийняти рішення про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_4 на нього в цілому. Також, у договорі купівлі-продажу від 31.08.2010 року квартири АДРЕСА_3 зазначено, що покупець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в шлюбі не перебував. Надані чеки щодо придбання побутових товарів не є належними доказами, а додані фотографії підтверджують лише наявність дружних відносин (т.1 а.с.75-78).

Представник позивача - адвокат Пономаренко В.В. надала до суду відповідь на відзив, в якій вказала наступне. ОСОБА_2 був інвалідом 2 групи, отримував лише пенсію, а тому саме ОСОБА_1 стала в законному порядку та в спосіб зі сплатою відповідних податків здійснювати підприємницьку діяльність на ринках ТРК «Алмазний», а саме роздрібна торгівля з лотків та на ринках харчовими продуктами, яку вона продовжує здійснювати. ОСОБА_2 так само здійснював підприємницьку діяльність, але на торгівельних місцях, які саме брала в оренду ОСОБА_1 .

Із відповіді Полтавської міської Спілки ветеранів в Афганістані вбачається, що ОСОБА_2 був членом цієї спілки з 2000 року, і на момент вступу до неї проживав за адресою: АДРЕСА_5 , а в подальшому за адресою: АДРЕСА_6 . Окрім того, саме позивач, як дружина померлого, зверталася до вказаної Спілки і отримала відповідну допомогу на поховання в розмірі 2500 гривень на підставі рішення Полтавської міської ради від 21.08.2019 року.

Дійсно сім`я між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утворилася на час коли діяли приписи Кодексу про шлюб та сім`ю, і діяв зовсім інший ЦПК України. В той же час, позивач на даний час не ставить питання про визнання права власності на майно. Крім того, спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , тобто все рухоме та нерухоме майно було придбано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2009 році, 2010 та 2018 роках, тобто вже після вступу в дію норм ЦК України, 2004 року, так і СК України і ЦПК України.

Просить про встановлення факту проживання чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року, чого не заперечує і сам відповідач (т.1 а.с.94-98).

Ухвалою суду від 15.05.2020 року було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Вказали, що позивач з ОСОБА_2 утворили сім`ю в 1988 році, жили разом по АДРЕСА_1 . Чоловік приймав участь у вихованні її дочок, разом вони торгували на ринку, закупками займався ОСОБА_2 , торгові місця були зареєстровані на позивачку, бюджет був спільний. Вони довіряли один одному, все майно було у спільній власності, 2 квартири було оформлено на неї, а 2 квартири і автомобіль - на чоловіка. ОСОБА_2 служив в Афганістані, у нього були зриви, запої спиртним. Помер він раптово в квартирі, де вони жили разом, швидку викликав зять. ОСОБА_2 був зареєстрований як квартирант, оскільки на той час не було законодавчої можливості прописатися як члену сім`ї.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні вимог з підстав, зазначених у відзиві та письмових поясненнях. Вказала, що не надані докази на підтвердження позовних вимог, а надані докази підтверджують придбання майна окремо кожним. ОСОБА_2 був зареєстрований як квартирант, а не член сім`ї.

Третя особа - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва В.І. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяви про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши позивача, представників позивача та відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Полтаві помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 830 від 11.06.2019 року (т.1 а.с.10).

Звертаючись до суду, заявник просила встановити факт проживання її та ОСОБА_2 , як чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог, просить відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю позову.

Суд вважає вимоги позивача - обґрунтованими, а доводи відповідача - безпідставними.

Згідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи зі змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вимоги позивача повинні розглядатися в позовному провадженні, оскільки встановлення вказаних фактів, що мають юридичне значення, може привести до наступного майнового спору.

Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, смертьОСОБА_2 настала вдома за адресою: АДРЕСА_6 (т.1 а.с.12 - лікарське свідоцтво про смерть №765; а.с.209-219 - матеріали кримінального провадження).

Відповідно довідки №2659, як позивач так і ОСОБА_2 з 03.02.2009 року значились зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_6 . Також, згідно ксерокопій паспортів вказані особи в 2007 році були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.11, а.с.7-9).

Відповідно матеріалів справи, ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебував, власних дітей не мав (т.1 а.с.231).

Позивач має двох доньок від іншого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.114).

Згідно розпорядження №91 від 25.07.1988 року квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . отримала ОСОБА_1 , як працівниця заводу штучних алмазів та алмазного інструменту ім.50-річчя СРСР (т.1 а.с.14).

Згідно довідок від 18.04.2005 року та від 11.04.2007 року (т.1 а.с.13, 15), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору №86 від 28.07.2008 року про участь в фонді фінансування будівництва виду А, визначено об`єкт інвестування в об`єкті будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 . Довіритель: ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.17-19).

Відповідно договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , придбав квартиру АДРЕСА_3 (т.1 а.с.23-25).

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 . (т.1 а.с.16).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.01.2018 року вбачається , що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , є власником автомобіля MAZDA, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору (т.1 а.с.28).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира АДРЕСА_3 і квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.163-176).

Згідно рахунків на оплату комунальних послуг в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . оплату проведено ОСОБА_1 , із врахуванням 3-х мешканців та пільги на інваліда війни (т.1 а.с.30-32).

Відповідно розрахункових книжок, ОСОБА_1 проведено оплату за комунальні послуги з врахуванням одного пільговика по квартирі за адресою: АДРЕСА_7 (т.1 а.с.33-38).

Придбання побутової техніки та будівельних матеріалів, зокрема ОСОБА_2 , підтверджується чеками та видатковими накладними ( т.1 а.с.41-45).

Згідно договорів про користування торговим місцем, актів прийому-передачі торгового місця, виписок, витягів, ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_6 , займаються підприємницькою діяльністю, зокрема ОСОБА_2 - роздрібною торгівлею з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям (т.1 а.с.99-113).

Заявою на виплату переказу, квитанцією, актом проживання осіб підтверджується проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 однією сім`єю з ОСОБА_1 з лютого 2009 року по день його смерті (т.1 а.с.124-126).

ОСОБА_1 , як дружина, займалася похованням ОСОБА_2 та встановленням пам`ятника (т.1 а.с.116-117, 119; 188-192).

Постановою від 24.12.2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що заявлені права не відповідають вимогам встановлених законодавством. Зазначено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заведена 12.07.2019 року за №19/2019 за заявою №54 від ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом (т.1 а.с.29).

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та померлогоОСОБА_2 , як чоловіка та жінки, підтверджується також наявними в матеріалах справи та оглянутими судом їхніми спільними фотосвітлинами, зробленими в різний час протягом періоду їхнього спільного життя (т.1 а.с. 46-56).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 суду повідомили, що вони добре знають сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які разом проживали, працювали приватними підприємцями на ринку.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що є рідною сестрою покійного ОСОБА_2 . Вказала, що позивач проживала з її братом близько 30 років однією сім`єю і була йому за дружину. Вони разом придбавали майно, вдвох працювали. ОСОБА_2 виростив дітей позивача, на весіллях був як рідний батько. Саме тому вона не подавала заяву про прийняття спадщини після померлого брата.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (зять та донька позивача) повідомили, що ОСОБА_2 замінив батька, був чоловіком для матері, всі разом займалися підприємницькою діяльністю.

Суд приймає до уваги покази вказаних свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, оскільки у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, вищевказані докази свідчать про сімейний характер стосунків, які тривалий час існували між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по день його смерті, то є підстави для задоволення вимог про встановлення факту проживання позивача разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року і по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи представника вілповідача про відсутність у матеріалах справи доказів тих обставин, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та жінка - є безпідставними. При цьому, у матеріалах справи достатньо доказів ведення ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спільного господарства та проживання однією сім`єю за одними і тими ж адресами.

Щодо посилань відповідача про те, щофакт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлено судом лише з 01.01.2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не було передбачено, та заяви сторони позивача про слушність і погодження з такими висновками, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс Українизастосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності.

Виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється.

Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву сторони позивача, не оспорену відповідачем, вказавши період проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року.

За таких обставин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,256,258,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.392,1217,1218,1258,1259,1264 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва Валентина Іванівна,- задовольнити.

Встановити факт проживання чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду .

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, місцезнаходження: 36020, м.Полтава, вул.Соборності,36, ;

третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва Валентина Іванівна, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Соборності,49.

Повний текст судового рішення складено 17.09.2020 року.

Суддя: А.М.Чуванова