КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

справа № 757/253/20-ц

провадження № 22-ц/824/8458/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Волкової С.Я.,у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про скасування нарахованої заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про скасування нарахованої заборгованості.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм права. Зазначає, що позовну заяву залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. Позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, проте судом неправомірно визнано позовну заяву неподаною та повернуто. Зазначає, що позовна заява відповідає встановленим ЦПК України вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не усунуто недоліки, викладені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. Крім того, зазначено, що даний спір повинен розглядатись в рамках адміністративного судочинства.

Проте, погодитись із таким висновку суду не можна.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати заборгованість за полив зелених насаджень, які нараховані ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою цієї статті, передбачено, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору та відсутністю копій позовної заяви та доданих матеріалів для відповідача.

05 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано заяву до суду, в якій позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

Подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір.

Проте судом подане позивачем клопотання не вирішувалось.

Визнання неподаною і повернення позовної заяви чи іншого процесуального звернення є невиправданим, оскільки у разі вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізація особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаної та повернення її заявникові без вирішення питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки останній не мав можливості усунути зазначені недоліки з урахуванням прийнятого відповідного процесуального рішення.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд без належного обґрунтування дійшов висновку щодо розгляду даного спору в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду від 10 лютого 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді