Дата документу 11.09.2020
Справа № 501/3676/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3

третя особа: орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, місцезнаходження: 55401, с.Братське Миколаївської області, вул. Миру, буд. 131

предмет та підстави позову: про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_3 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 07.06.2020 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно якого прость суд:

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у спідкуванні та побаченні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити наступний порядок спілкування батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: безперешкодно спілкуватися з батьком у вільний від навчання час за допомогою електронних засобів зв`язку, у вихідні дні по домовленості обох батьків, без омежень місця спілкування з урахуванням бажання дитини, в період канікул в навчальних закладах та святкові дні, по домовленості обох батьків без обмежень місця спілкування, з урахуванням бажання дитини.

Позов мотивований тим, відповідачка здійснює перешкоди у спілкуванні позивача з їхнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 18.02.2020 надала до суду заяву, в якій вона просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що не чинить ніяких перешкод у сплкуванні батька з сином, ОСОБА_5 є повнолітнім, проживає та навчається в іншому місці, самостійно вирішує з ким йому спілкуватись (а.с.47).

ОСОБА_6 26.08.2020 надав до суду заяву, в якій вказав, що не може бути присутнім на судовому засіданні, рішення суду не виплине на його відносини до ОСОБА_1 (а.с.85).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач 17.01.2020, 20,02.2020 надав до суду заяви про відкладення судового засідання (а.с.30, 52).

В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20.11.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.22-23).

В судовому засіданні 20.01.2020 року протокольною ухвалою закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.33).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно позовної заяви, позивач зазначає, що від шлюбу з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 .

Після припинення шлюбних відносин, відповідачка перший час не перешкоджала йому у спілкуванні з сином, але потім вона стала перешкоджати йому бачитись з сином та приймати участь у його вихованні.

Разом з тим, доказів, якими обґрунтовуються вимоги, викладені у позовній заяві, позивачем (його представником) не надано.

Судом досліджено копії довідок-розрахунків, складених державними виконавцями, які підтверджуєть, що позивач сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини (а.с.54-55).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

За ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч.7, 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст.ст.141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час досяг повноліття.

Отже, при вирішенні питання щодо встановлення графіку спілкування з дитиною необхідно виходити з того, що дитина на даний час є повнолітньою особою.

Повноліття, це вік, по досягненню якого людина набуває повної відповідальності за свої дії та вчинки згідно з Конституцією та законодавством. При цьому людина набуває також додаткових прав та зобов`язань. Дітей, що не досягнули повноліття, називають неповнолітніми. За законом України у 18 років, дитина вважається повнолітньою.

Суд приходить до висновку, що доцільність усунення перешкод у спілкуванні та встановлення графіку спідкування з дитиною відпала.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною слід відмовити.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко