№ 336/7645/19
Пр. № 4-с/336/12/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) П`яниди Б.В., заінтересована особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції П`яниди Б.В. під час здійснення виконавчого провадження з виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою.

В скарзі посилаються на те, що 26 листопада 2019 року державний виконавець Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області П`янида Б.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 0827/8632/12, виданим 12 грудня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 103 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , та надати йому вільний доступ до земельної ділянки загального користування № 3 площею 10 квадратних метрів за цією адресою, розміри яких визначені рішенням Шевченківського районного народного суду м. Запоріжжя від 15 січня 1992 року. Постанову про закінчення виконавчого провадження винесено на підставі п. 3 ч. 3 ст. 63, п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника і наявністю кримінальної справи за ознаками невиконання рішення суду за ч. 1 ст. 382 КК України за даним фактом в провадженні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Вказане процесуальне рішення посадової особи державної виконавчої служби є передчасним, оскільки рішення суду не виконано, і на теперішній час на виділеній в користування стягувачу земельній ділянці існують об`єктивні перешкоди для користування цією ділянкою. Державний виконавець всупереч вимог закону не вчинив усіх дій з метою вчасного та повного виконання рішення суду. Більш того, посадовими особами відділу державної виконавчої служби, в провадженні яких перебувало означене виконавче провадження, які за змістом своїх службових обов`язків зобов`язані вчиняти повний спектр виконавчих дій задля досягнення реального виконання рішень і отримання учасниками провадження фактичного судового захисту, не виконані навіть ухвали суду про зобов`язання державного виконавця залучити для проведення виконавчих дій працівників поліції, представника Держкомзему у м. Запоріжжі та застосовувати під час примусового виконання виконавчого листа № 0827/8632/12, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.12.2012 року, фото- і кінозйомку, відеозапис (ухвала суду від 07.11.2017 року); визначити межі земельних ділянок № НОМЕР_1 розміром 103 м.кв. та загального користування № 3 розміром 10 м.кв. на місці із залученням до проведення виконавчих дій представника Держкомзему у місті Запоріжжі, застосуванням під час примусового виконання виконавчого листа № 0827/8632/12, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.12.2012 року, фото та відеозапису, з фіксацією об`єктів, які знаходяться на земельних ділянках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та площі, яку ці об`єкти займають (ухвала суду від 19.07.2019 року).

У зв`язку з викладеним заявник просить про визнання неправомірною та скасування оскаржуваної постанови державного виконавця П`яниди Б.В., а також про зобов`язання державного виконавця П`яниду Б.В. провести належне виконання за виконавчим документом та визначити межі земельних ділянок № НОМЕР_1 розміром 103 м. кв. та загального користування № 3 розміром 10 м. кв. на місці із залученням до проведення виконавчих дій представника Держкомзему у місті Запоріжжі, застосуванням під час примусового виконання виконавчого листа № 0827/8632/12, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.12.2012 р., фото та відеозапису, з фіксацією об`єктів, які знаходяться на земельних ділянках № НОМЕР_1 , № 3 та площі, яку ці об`єкти займають.

Ухвалою судді від 06.12.2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця прийнято до провадження і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Засідання 18 грудня 2019 року увінчалось відкладенням через задоволення відповідного клопотання державного виконавця.

9 січня 2020 року стягувач у виконавчому провадженні доповнив вимоги скарги вимогою про зобов`язання під час здійснення виконавчого провадження провести співставлення варіанту № 3 висновку судової технічної експертизи від 13.03.1991 року, що проведено орендним підприємством «ЗМБТІ», з планом державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з метою встановлення невідповідності меж за фактичним використанням землі та за визначеним експертним висновком порядком користування земельною ділянкою.

В судове засідання заявник, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення скарги, не з`явився.

Його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення заяви та вирішення скарги у відсутність боржника і його представника.

Державний виконавець, чиї дії оскаржуються, заінтересована особа стягувач у виконавчому провадженні, - належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, до суду не з`явилися, клопотання про вирішення справи у їх відсутність суду не надали.

Означені обставини в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для вирішення справи у відсутність її учасників.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши надані заявником фактичні дані, суд знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 0827/8632/12, який виданий 12 грудня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 103 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , та надати йому вільний доступ до земельної ділянки загального користування № 3 площею 10 квадратних метри за цією адресою, розміри яких визначені рішенням Шевченківського районного народного суду м. Запоріжжя від 15 січня 1992 року. Зазначена постанова містить посилання на підстави закінчення провадження, що передбачені п. 11 ч. 1 ст. 39, ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 6).

Згідно із ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення, яке є обов`язковим до виконання, іменем України.

Поняття виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) наведено в статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) поряд з іншими органами і службовими особами за змістом статті 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Однією з засад виконавчого провадження є законність (ст. 2 Закону), відповідно до якої виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 ст. 18 Закону).

Підстави для закінчення виконавчого провадження внормовані статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» і однією з таких підстав є передбачені пунктом 11 частини першої ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» обставини, а саме: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

З наведеного випливає, що рішенню виконавця про закінчення виконавчого провадження має передувати надіслання виконавчого документа до суду, який його видав.

Таке надіслання в силу ч. 3 ст. 63 Закону, на яку посилається державний виконавець, відбувається у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника.

В такому випадку, за змістом наведеного положення законодавства про виконавче провадження, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Констатуючи виконання приписів вказаної статті, державний виконавець посилається на наявність в провадженні Шевченківського відділення поліції кримінального провадження за фактом невиконання рішення суду.

Проте вказане провадження не ініційоване державним виконавцем винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, як про це означено в частині 3 ст. 63 Закону «Про виконавче провадження», а відкрито ще в 2014 році, як на це вказує його номер 0004511, що дає підстави дійти висновку про порушення державним виконавцем процедури закінчення виконавчого провадження за вказаною підставою, оскільки надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення державним виконавцем і винесення постанови про закінчення виконавчого провадження здійснюється одночасно.

Проте навіть не порушення державним виконавцем встановленої статтею 63 Закону «Про виконавче провадження» процедури закінчення виконавчого провадження дає суду підстави дійти висновку про неправомірність оскаржуваної постанови.

Передумовою для закінчення виконавчого провадження з вказаної підстави є невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника.

Суд вважає, що висновок про те, що рішення не може бути виконано боржником, є передчасним і таким, що не ґрунтується на здійсненні усього комплексу дій, призваних забезпечити ефективність виконавчого провадження.

Коло повноважень державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, яке не є вичерпним, встановлено наведеною судом статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», і до них відносяться такі права, як:

право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

право застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

право залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

Вказаною нормою встановлено і обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів учасників виконавчого провадження шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а службові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень, в тому числі правом застосування заходів примусу.

Обов`язки неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії становлять обсяг службових обов`язків виконавців, а їхнє невиконання тягне встановлену законом відповідальність.

Важливість реального виконання судових рішень, яке є апогеєм судового захисту, в системі захисту прав особи неможливо переоцінити; в противному випадку рішення буде приречено лише на формальне існування.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що державним виконавцем не вичерпані заходи забезпечення виконавчого провадження, оскільки саме реальне виконання судового рішення є вінцем захисту права особи.

Такий висновок суду ґрунтується не лише на констатації того, що не виконано рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження, але й судові рішення, які ухвалювались під час судового контролю за вказаним виконавчим провадженням і містять зобов`язання державного виконавця залучити для проведення виконавчих дій працівників поліції, представника Держкомзему у м. Запоріжжі та застосовувати під час примусового виконання виконавчого листа № 0827/8632/12, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.12.2012 року, фото- і кінозйомку, відеозапис (ухвала суду від 07.11.2017 року), а також зобов`язання визначити межі земельних ділянок на місці і зафіксувати при цьому об`єкти, які знаходяться на земельних ділянках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та площі, яку ці об`єкти займають (ухвала суду від 19.07.2019 року).

І хоча із змісту оскаржуваної постанови випливає, що під час існування виконавчого провадження державними виконавцями було вчинено низку заходів, спрямованих на виконання рішення суду, проте той факт, що сукупність означених дій не привела до настання результату у виді припинення перешкод у здійсненні права стягувача, підтверджує ґрунтовність висновку про необхідність поновлення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а згідно із ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

І оскільки метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, суд погоджується з твердженнями стягувача і його представника про те, що державним виконавцем передчасно та необґрунтовано прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження у відсутність підстав для констатації реального виконання рішення.

У зв`язку з викладеним, скасовуючи оскаржувану постанову, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця, уповноваженого на здійснення дій у вказаному виконавчому провадженні, вжити комплекс заходів з дієвого виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року, шляхом виконання приписів, наявних в ухвалах суду від 07.11.2017 року та від 19.07.2019 року, не як самоцілі, а у підпорядкуванні меті припинення перешкод стягувачу у користуванні належною йому земельною ділянкою та земельною ділянкою загального користування.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 447-452, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Визнати постанову від 26.11.2019 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 0827/8632/12, виданим 12 грудня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області П`янидою Б.В., неправомірною та скасувати її.

Зобов`язати посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), уповноважених на виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року, вжити комплекс заходів з дієвого виконання судового рішення, під час якого виконати приписи, наявні в ухвалах Шевченківського районного суду м. Запоріжжя суду від 07.11.2017 року в справі № 336/4328/17 та від 19.07.2019 року в справі № 336/629/19, а також використати співставлення запропонованого висновком судової технічної експертизи від 13.03.1991 року третього варіанту порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з встановленим державним підприємством «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» порядком фактичного землекористування ділянкою по АДРЕСА_2 , з метою встановлення перешкод у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 103 квадратних метри та земельною ділянкою загального користування № 3 площею 10 квадратних метрів за вказаною адресою та спрямування дій виконавчого провадження на зобов`язання боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 усунути означені перешкоди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Суддя О.В. Щаслива