Провадження №2/369/4573/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М. при секретарі Житар А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій посилались на те, що вони звернулись з позовом до суду, який пов`язаний з порушенням їхнього права на приватизацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

07 вересня 2020 року заявниками було отримано поштове повідомлення ДП «Сетам» за № 5865/08-18-20 від 03.09.2020 року, в якому зазначено, що 28.09.2020 року на 09 год. 00 хв. призначені прилюдні торги предмету іпотеки, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом спору.

Заявники вважають, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного нерухомого майна, що в подальшому ускладнить чи унеможливить захист їхнього порушеного права.

Враховуючи викладене, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державному підприємству «Сетам» проведення призначених на 28.09.2020 року на 09 год. 00 хв. електронних торгів предмету іпотеки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти дії.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в позовній заяві просили скасувати розпорядження Відділу приватизації Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 лютого 1993 року № 117/1 про передачу ОСОБА_3 у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житло від 22 лютого 1993 року, видане Відділом приватизації Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З доданих до заяви документів встановлено, що 28 вересня 2020 року о 09 год 00 хв. ДП «Сетам» буде проведено реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів трикімнатної квартири загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 39,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що задоволення заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову (постанова ВС у справі № 910/15919/18 від 16.01.2020).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

В даному випадку позивачами не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Оскільки предмет заявленого позивачами позову є оскарження набуття права власності на вищевказану квартиру, а не процедури його реалізації, то суд не вбачає, що заходи забезпечення позову, які просять вжити позивачі є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук