РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2020 рокуСправа №451/1678/19
Провадження № 2/451/437/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю представника позивача Боровець М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1678/19 за позовом ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла його баба ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла його мама ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого повторно 16.05.1973 року вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , виданого повторно 26.01.1967 року, вбачається, що 10 листопада 1957 року відбулась державна реєстрація шлюбу між гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та після шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « ОСОБА_8 ». Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 виданого 27.01.1967 року Миколаївською сільською радою Радехівського району, Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_4 . Відповідно до виданої довідки № 478 від 11.05.2018 року, виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області. Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживав без реєстрації її онук - ОСОБА_2 , інших членів двору не було. Тобто онук Спадкодавця - ОСОБА_3 , фактично вступив в володіння спадщиною та прийняв її після смерті своєї баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області. Позивач після смерті Спадкодавця - ОСОБА_3 , вступив у володіння спадщиною та фактично прийняв її, та надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме будинком, городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 1,9175 гектарів, які відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №081595 належать Спадкодавцю. Позивач маючи намір оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Юрченко О.В., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки. Відсутність правовстановлюючого документа, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - своєю бабою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та які належали Спадкодавцю па праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту па право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №081595 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12537 від 24.01.2001 року, а саме земельна ділянка загальною площею 1,8257 гектарів; земельна ділянка загальною площею 0,0918 гектарів.

У підготовче судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримує повністю та просить задоволити.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.28,29).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , виданим повторно 06 липня 2017 року Радехівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого 25 березня 2005 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого повторно 16.05.1973 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 виданого повторно 26.01.1967 року, 10 листопада 1957 року відбулась державна реєстрація шлюбу між. гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.14).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 29.11.2019 року, вбачається, що 10 листопада 1957 року, актовий запис № 15, зареєстровано шлюб між. гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища: « ОСОБА_8 ». 05.04.1972 року зареєстровано розірвання шлюбу під актовим записом № 02 (а.с.15, 15- зворот).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 27.01.1967 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до довідки № 478 від 11.05.2018 року, виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області. Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживав без реєстрації її онук - ОСОБА_2 , інших членів двору не було (а.с.17).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №081595, виданого 24.01.2001 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12537, вбачається, що земельна ділянка, площею 1.9175 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.18).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - своєю бабою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081595 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12537 від 24.01.2001 року, а саме земельна ділянка загальною площею 1,8257 гектарів та земельна ділянка загальною площею 0,0918 гектарів.

Стягнути з Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 3 березня 2020 року.