Справа № 523/8425/20
Провадження №2/523/3146/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування об`єкта нерухомого майна комунальної власності з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування об`єкта нерухомого майна комунальної власності з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так Одеською місцевою прокуратурою № 4 в ході здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом того, що невстановлена особа 30.01.2020 в невстановлений час, шляхом обману, заволоділа майном територіальної громади м. Одеси, а саме нежитловим приміщенням, загальною площею 220,9 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 встановлені наступні обставини.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2006 по справі № 2-4902 за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання права власності, визнано право власності за ОСОБА_4 на нежитлове приміщення, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.05.2007 заочне рішення від 19.09.2006 у справі № 2-4902 скасовано, а справу призначено на новий розгляд.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2007 провадження по справі закрито з підстав того, що з зазначеним позовом слід звертатися до господарського суду.

Водночас, ОСОБА_4 07.05.2007р. укладено з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л. за № 5-1029 від 07.05.2007.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 позовні вимоги представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (нині Департамент комунальної власності Одеської міської ради) задоволені в повному обсязі, договір купівлі-продажу від 07.05.2007р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , визнаний недійсним, майно витребуване у ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2011р. вищевказане рішення залишене без змін.

Разом з цим, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 2-1129/10 від 21.05.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «ОТП Факторинг Україна» залишено без задоволення, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 та постанову Одеського апеляційної суду від 22.10.2019р. залишено без змін.

Вищевказаною постановою встановлені наступні обставини, зокрема: нежитлове приміщення першого поверху площею 220,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси. Вказане приміщення підлягає реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 123 від 10.03.2005.

Проте, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. 30.01.2020 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50902354 від 30.01.2020 (реєстраційний номер об`єкта - 101).

Підставою державної реєстрації права власності приватним нотаріусом зазначено: 1) договір купівлі-продажу № 5-1029, виданий 07.05.2007 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л., що визнаний рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 недійсним; 2) витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер: 14477549 від 08.05.2007.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Поряд з цим, з відомостей Державного реєстру прав встановлено, що 30.01.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 220,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. та зареєстрований за № 33.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Таким чином, прокуратура вважає, що вищевказане приміщення вибуло із комунальної власності Одеської міської ради поза її волею та підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння у зв`язку з вчиненням цих правочинів всупереч актам цивільного законодавства, а також всупереч інтересам держави і суспільства, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 Одеська міська рада є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 10 березня 2005 року № 123.

Вивчення інформації Державного реєстру прав та дослідженням правовстановлювальних документів на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що вказане приміщення вибуло із комунальної власності поза межами волі Одеської міської ради, оскільки останньою не вчинялося жодних дій та правочинів, спрямованих на передачу чи відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, у тому числі ОСОБА_2 .

Таким чином прокуратура вважає, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, вибуло з її володіння поза волею власника, шляхом використання ОСОБА_2 недійсних документів та наступного відчуження майна на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, прокуратура просить ухвалити рішення яким витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник прокуратури подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання представник Одеської міської Ради подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тарановський Д.С. подав заяву, згідно якої він відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, а також просив справу розглянути у його відсутність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 адвокат Кобилянський М.Ю., згідно поданої заяви не заперечував проти задоволення позовних вимог, а також просив справу розглянути у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2006 по справі № 2-4902 за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання права власності, визнано право власності за ОСОБА_4 на нежитлове приміщення, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.05.2007 заочне рішення від 19.09.2006 у справі № 2-4902 скасовано, а справу призначено на новий розгляд.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2007 провадження по справі закрито з підстав того, що з зазначеним позовом слід звертатися до господарського суду.

Водночас, ОСОБА_4 07.05.2007р. укладено з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л. за № 5-1029 від 07.05.2007.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 позовні вимоги представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (нині Департамент комунальної власності Одеської міської ради) задоволені в повному обсязі, договір купівлі-продажу від 07.05.2007р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , визнаний недійсним, майно витребуване у ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2011р. вищевказане рішення залишене без змін.

Разом з цим, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 2-1129/10 від 21.05.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «ОТП Факторинг Україна» залишено без задоволення, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 та постанову Одеського апеляційної суду від 22.10.2019р. залишено без змін.

Вищевказаною постановою встановлені наступні обставини, зокрема: нежитлове приміщення першого поверху площею 220,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси. Вказане приміщення підлягає реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 123 від 10.03.2005.

Проте, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. 30.01.2020 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50902354 від 30.01.2020 (реєстраційний номер об`єкта - 101).

Підставою державної реєстрації права власності приватним нотаріусом зазначено: 1) договір купівлі-продажу № 5-1029, виданий 07.05.2007 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л., що визнаний рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 недійсним; 2) витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер: 14477549 від 08.05.2007.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Поряд з цим, з відомостей Державного реєстру прав встановлено, що 30.01.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 220,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. та зареєстрований за № 33.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Таким чином, прокуратура вважає, що вищевказане приміщення вибуло із комунальної власності Одеської міської ради поза її волею та підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння у зв`язку з вчиненням цих правочинів всупереч актам цивільного законодавства, а також всупереч інтересам держави і суспільства, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 Одеська міська рада є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 10 березня 2005 року № 123.

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 1 ст. 330 ЦК України, у разі якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Частиною 1 ст. 388 ЦК України встановлено, що у разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Також, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_2 здійснила реєстрацію права власності та подальше відчуження спірного об`єкту нерухомості на підставі документів, що визнані судом недійсними, про що їй було достеменно відомо, що вказує на порушення вимог закону при вчиненні вказаних дій.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 (далі - Постанова № 5) якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).

Також, п. 26 Постанови № 5 встановлено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).

Пунктом 8 вказаної Постанови № 5 також визначається, що відповідно до статей 330, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього.

Пунктом 147 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 також визначається, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача, що і є належним способом захисту його порушеного права.

Таким чином вважаю, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, вибуло з її володіння поза волею власника, шляхом використання ОСОБА_2 недійсних документів та наступного відчуження майна на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради.

Керуючись ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування об`єкта нерухомого майна комунальної власності з чужого незаконного володіння задовольнити.

2. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

на користь Одеської міської Ради (, м. Одеса, Думська площа б.1)

нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, номер запису про право власності 35270937).

3. Припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, номер запису про право власності 35270937).

4. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь прокуратури Одеської області (на теперішній час Одеська обласна прокуратура) сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок прокуратури Одеської області за наступними реквізитами: отримувач коштів - прокуратура Одеської області (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: СТА 0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101 у сумі 23234 гривень.

5. Заходи забезпечення позову, які були накладені ухвалою суду від 09.06.2020р. скасувати, після набранням рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя

Складено та підписано 16.09.2020