Постанова

Іменем України

15 вересня 2020 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/11301/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва про забезпечення позову

в складі судді Сенько М.Ф.

від 21 липня 2020 року

по справі №759/11762/20 Святошинського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод",

треті особи: Акціонерне товариство "Українська залізниця", ОСОБА_2 ,

про скасування рішень та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод" (далі - ПрАТ "КЕВРЗ"), в якому просив скасувати рішення №27/2020-4/3 акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" від 03.07.2020 "Про внесення змін до Статуту ПрАТ" КЕВРЗ" та рішення №27/2020-4/4 від 03.07.2020 "Про структуру та склад членів ПрАТ "КЕВРЗ", поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "КЕВРЗ".

21 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії з моменту прийняття рішення Наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформленого протоколом №3/2020 від 17.06.2020, до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі; зупинити, з моменту прийняття, дію наступних реєстраційних записів, проведених 18.06.2020, державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвієнко, шляхом їх скасування, до набрання законної сили рішенням по суті у даній справі: "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчі документи"; заборонити органам ПрАТ "КЕВРЗ", іншим особам приймати рішення, що належать до повноважень виконавчого органу та ті, що спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "КЕВРЗ" ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, що стосуються фінансово-господарської діяльності, управління ПрАТ "КЕВРЗ".

Заяву обґрунтовано тим, що 17.06.2020 наглядовою радою ПрАТ "КЕВРЗ" прийнято рішення, оформлене протоколом №3/2020, згідно якого ОСОБА_1 , як виконуючого обов`язки голови правління відсторонено від здійснення повноважень. Обрано ОСОБА_2 членом правління та особою, яка з 18.06.2020 тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління ПрАТ "КЕВРЗ", затверджено умови контракту.

Зазначав, що при прийнятті даного рішення членами наглядової ради грубо порушено процедуру скликання засідання, процедуру заочного голосування, та прийнято рішення, що не були включені до порядку денного засідання, не обговорювались в ході такого засідання та явно виходять за межі повноважень наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ". Також вказане рішення не відповідає положенням Статуту ПрАТ "КЕВРЗ", Положенню про наглядову раду ПрАт "КЕВРЗ", суперечить інтересам товариства та прийняте поза волею її акціонера, а тому підлягає визнанню недійсним.

Також в обґрунтування заяви зазначив, що згідно установчих документів ПрАТ "КЕВРЗ" єдиним акціонером даного товариства є Акціонерне товариство "Українська залізниця". Рішенням акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" №27/2020-4/3 та №27/2020-4/4 від 03.07.2020 внесено зміни до статуту ПрАТ "КЕВРЗ" та змінено структуру і склад органів. Зміни до Статуту внесено шляхом викладення його в новій редакції, зокрема новою редакцією статуту створено одноосібний виконавчий орган - генеральний директор, в той час як редакція Статуту від 12.04.2017 передбачала колегіальний виконавчий орган - правління, в кількості 3 осіб. Жодних розпорядчих документів стосовно припинення повноважень в.о. голови правління ПрАТ "КЕВРЗ" ОСОБА_1 не видавалось, трудові відносини з останнім не припинялись. В той же час, п. 2, 4 рішення акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" №27/2020-4/4 від 03.07.2020 ОСОБА_2 призначено з 03.07.2020 заступником генерального директора та обрано тимчасово в.о. генерального директора ПрАТ "КЕВРЗ".

Позивач, посилаючись на те, що вищевказані рішення є неправомірними, підстава його відсторонення від виконання обов`язків формальна, а також на те, що він має право на судове оскарження, просив забезпечити позов в обраний ним спосіб.

Крім того, посилався на те, що зупинення дії рішення наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформленого протоколом №3/2020 від 17.06.2020, на його думку є адекватним та необхідним заходом забезпечення позову, що в тому числі може запобігти порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року заяву задоволено частково.

Зупинено дію, з моменту його прийняття, рішення Наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформленого протоколом №3/2020 від 17.06.2020, до набрання законної сили рішення по суті у даній справі.

Заборонено органам ПрАТ "КЕВРЗ", іншим особам приймати рішення, що належать до повноважень виконавчого органу та ті, що спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень в.о. голови правління ПрТ "КЕВРЗ" ОСОБА_1., до вирішення по суті спору у даній справі.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, третя особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця", діючи через свого представника Коротуна О.М., подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, які мають суттєве значення при вирішенні питання про забезпечення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд допустив порушення норм процесуального права щодо підстав застосування заходів забезпечення позову, їх видів та співмірності таких заходів із заявленими позовними вимогами.

Зокрема, судом не взято до уваги, що позивач заявив позовні вимоги про скасування рішень акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" від 03.07.2020 №27/2020-4/3, №27/2020-4/4, а також вимогу про поновлення на роботі, тоді як в заяві про забезпечення позову просив зупинити рішення наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ" від 17.06.2020, що не є предметом спору у даній справі.

Судом також не встановлено зміст рішення наглядової ради, не визначено та необгрунтовано яким чином дія рішення наглядової ради від 17.06.2020 створює або може створити в майбутньому обставини, передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а саме ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Вважав, що за таких обставин забезпечення позову шляхом зупинення дії наглядової ради не є співмірним із позовними вимогами. До того ж, судом не взято до уваги, що рішенням наглядової ради від 17.06.2020 ОСОБА_1 лише відсторонено від здійснення повноважень голови правління, а не звільнено.

Вказувала, що судом допущено порушення положень ст. 150 ЦПК України, оскільки вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності юридичної особи - ПрАТ "КЕВРЗ". При цьому, ухвала визначає заборону щодо прийняття рішень невизначеним колом осіб, що протирічить принципам та засадам юридичної визначеності.

Також, як на підставу скасування ухвали суду посилалася на те, що даний спір є таким, що виник із корпоративних правовідносин, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. На думку скаржника, за даних обставин, суд першої інстанції у відповідності до норм процесуального закону повинен був відмовити у відкритті провадження. З цього приводу судом не враховано правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду.

Крім того, вважала, що при розгляді апеляційної скарги необхідно врахувати ту обставину, що ОСОБА_1 наразі звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом, предметом якого є скасування рішення наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформлене протоколом №3/2020 від 17.06.2020. В забезпечення позову у господарській справі, окрім іншого, ухвалою суду від 19.06.2020 зупинено дію рішення наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформлене протоколом №3/2020 від 17.06.2020. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 скасована ухвала господарського суду від 19.06.2020.

За вказаних обставин, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2020 в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову та ухвалити у відповідній частині нове судове рішення про відмову в забезпеченні позову.

Представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" - Степова О.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній та просила задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечував, просив ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Також, судом надіслано судову повістку на електронну адресу, зазначену ОСОБА_1 в заявах до суду.

Третя особа ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилася в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник трудовий спір, заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтована, відтак наявні підстави для її задоволення.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх незаконним і необґрунтованими, з наступних підстав.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В частині 1 статті 150 ЦПК України законодавцем визначено види забезпечення позову. Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 цієї статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Крім цього, за приписами частини 3 статті 150 ЦПК Українизаходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Тобто, при вирішенні питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову та при виборі конкретного виду забезпечення позову суд повинен врахувати його співмірність з позовними вимогами та визначити превентивний вплив таких заходів на забезпечення можливості виконання рішення суду.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просивпоновити його на посаді виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "КЕВРЗ", скасувати рішення №27/2020-4/3 акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" від 03.07.2020 "Про внесення змін до Статуту ПрАТ" КЕВРЗ" та рішення №27/2020-4/4 від 03.07.2020 "Про структуру та склад членів ПрАТ "КЕВРЗ".

З наведеного слідує, що рішення Наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформлене протоколом №3/2020 від 17.06.2020, дію якого зупинено оскаржуваною ухвалою, не є предметом оскарження та не є взаємопов`язаним з предметом спору.

Крім того, заява про забезпечення позову не містить обґрунтувань, яким чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформленого протоколом №3/2020 від 17.06.2020, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення наглядової ради не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом не встановлено зміст рішення наглядової ради, не визначено та не обґрунтовано яким саме чином дія рішення наглядової ради створює або може створити в майбутньому обставини, передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а саме ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача. Також, суд першої інстанції, не врахував, що рішенням Наглядової ради ПрАТ "КЕВРЗ", оформленого протоколом №3/2020 від 17.06.2020, ОСОБА_1 був відсторонений від роботи, а не звільнений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що судом порушено норми процесуального права та вжито заходи забезпечення позову, які є неспівмірними із пред'явленими позовними вимогами, знайшли своє підтвердження.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги, що вжиття судом такого виду забезпечення позову, як заборона органам ПрАТ "КЕВРЗ", іншим особам приймати рішення, що належать до повноважень виконавчого органу та ті, що спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "КЕВРЗ" ОСОБА_1 , суперечить положенням цивільного процесуального закону.

Законодавцем визначено, що окрім наявності між сторонами дійсного спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, які є обов`язковими підставами для забезпечення позову, слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично, шляхом заборони виконавчому органу ПрАТ "КЕВРЗ", який здійснює управління поточною діяльністю цього Товариства, приймати рішення, що належать до його дискреційних повноважень, діяльність підприємства блокується, оскільки дане Товариство не може здійснювати розрахунки, в тому числі із виплати заробітної плати, чим порушуються права найманих працівників.

Крім того, не здійснення діяльності підприємства, основним напрямком діяльності якого є здійснення капітальних, капітально-відновлювальних ремонтів рухомого складу залізниці може мати негативні наслідки для роботи залізничного транспорту в цілому, унеможливить своєчасне та якісне надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів у межах України.

Також слід зазначити, що заборона щодо прийняття рішень невизначеному колу осіб фактично порушує права осіб, що не є учасниками даного судового процесу, та суперечить принципу юридичної визначеності.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, не оцінив рівноцінності заходу забезпечення позову змісту позовних вимог, а також жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття такого заходу, пославшись лише на загальні норми процесуального права, якими врегульовано порядок забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд не мотивував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення наглядової ради від 17.06.2020 та заборони органам ПрАТ "КЕВРЗ" приймати рішення, які належать до повноважень виконавчого органу та ті, що спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень в.о. голови Товариства ОСОБА_1 утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді та скасування рішень акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" від 03.07.2020.

До того ж, колегія суддів вважає прийнятними доводи апеляційної скарги, що даний спір із корпоративних правовідносин, а тому забезпечення позову є передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Укрзалізниця" здійснює повноваження акціонера ПрАТ "КЕВРЗ", а рішення правління АТ "Укрзалізниця" щодо вирішення питань управління ПрАТ "КЕВРЗ" є підставою для оформлення рішення загальних зборів акціонерів (учасників) ПрАТ "КЕВРЗ" за підписом голови правління АТ "Укрзаліниця".

Отже, оскаржуючи рішення акціонера ПрАТ "КЕВРЗ", позивач фактично оскаржує рішення правління АТ "Укрзалізниця", як вищого органу управління ПрАТ "КЕВРЗ".

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень голови правління ПрАТ "КЕВРЗ".

Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2018 у справі №711/5711/16-ц.

Відтак, здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов'язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників (ст. 92, 161 ЦК України).

З наведеного слідує, що питання урегулювання відносин між членами товариства та товариством, в тому числі і трудових, належить до корпоративних відносин.

Отже, спір відносно будь-яких рішень щодо відсторонення ОСОБА_1 , як посадової особи виконавчого органу акціонерного товариства від здійснення повноважень виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "КЕВРЗ", скасування рішення акціонера ПрАТ "КЕВРЗ" є таким, що виник із корпоративних відносин, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції вищевказаного не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що питання забезпечення позову судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з'ясування обставин, які мають значення для вирішення даного процесуального питання, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року про забезпечення позову - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай