Справа № 720/1238/20
Провадження № 2/720/598/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на дитину, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх неповнолітня дитина ОСОБА_3 .. Рішенням Новоселицького районного суду від 12 лютого 2013 року, яке набрало законної сили, відповідачу присуджено до сплати аліменти на дитину в розмірі 350 гривень. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився, а її матеріальне становище погіршилось. Просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів з нього на дитину в мінімальному розмірі, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 1160 гривень, посилаючись на відсутність постійного заробітку та неспроможність сплачувати витребувану позивачем суму аліментів, обґрунтувавши це тим, що сам хворіє, має не утриманні ще одну дитину та батьків пенсіонерів.

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав частково та просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батькоммалолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні позивача. Сторони проживають окремо.

Рішенням Новоселицького районного суду від 12 лютого 2013 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 350 гривень.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що з урахуванням змін, внесених у них 08 липня 2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч. 3 ст. 181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст. 192 СК України.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статті 181 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають.

З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік та стан здоров`я дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та збільшити розмір аліментів на дитину до 1500 гривень щомісячно.

При цьому, суд враховує, що відповідач є працездатним, однак ніде не працює, хворіє на запалення гемороїдальних вузлів, на утриманні перебуває ще одна дитина від повторного шлюбу, а стороною позивача не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача щодо сплати ним витребуваного розміру аліментів на дитину в сумі 3000 гривень щомісяця та судом не встановлено наявність у відповідача витрат, що перевищують його дохід, і щодо яких ним не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначення у судовому рішенні мінімального розмір аліментів суперечить вимогам статті 182 СК України, а тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

Так, мінімальний розмір аліментів на одну дитину, встановлюється законом, а не судовим рішенням.

При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17.

Суд, визначаючи час з якого слід змінити розмір стягнення аліментів на дитину, приймає до уваги, що згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми з розміру 350 (триста п`ятдесят) гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на тверду грошову суму в розмірі 1500 (одної тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.