Провадження № 2/734/902/20 Справа № 734/2295/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 вересня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

при секретарі - Павлюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 1990 року у виконавчому комітеті Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки погіршились, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, фактично сім`я припинила своє існування. Позивач ОСОБА_1 ставить позовну вимогу про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2020 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_2 також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Так, зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що 28 квітня 1990 року у виконавчому комітеті Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (актовий запис № 6).

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, намірів зберегти сім`ю не мають, сім`я позивача з відповідачем фактично припинила існування та її збереження неможливе. Оскільки, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач - погоджується, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Таким чином суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ОСОБА_1 , зареєстрований 28 квітня 1990 року у виконавчому комітеті Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (актовий запис № 6) - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М. Домашенко