Справа № 482/1409/18
Номер провадження 2/482/89/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Баранкевич В.О., за участю секретаря - Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженя в залі суду в м. Нова Одеса справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2018року представник первісного позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

В своїх позовних вимогах представник первісного позивача посилався на те, що ОСОБА_1 з 23.09.1994року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Позивач вказав, що шлюбні відносини відповідачем з часом погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем.

Також представник первісного позивача вказав, що за час спільного життя, подружжям був набутий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,6 кв.м., житловою площею - 59,5 кв.м., який належить зареєстрований за ОСОБА_2 , відповідно до витягу № 131939049 від 24.07.2018 року.

Право власності було зареєстровано за відповідачем на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.12.2007 року, справа № 2-1217.

Як встановлено рішенням від 21.12.2007 року будинок був придбаний 06 грудня 2000 року на товарній біржі «Ріко-Альянс». Отже будинок був придбаний у період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив суд, поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності а Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

28 березня 2019року від представника ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява, яка була прийнята судом ухвалою від 18 червня 2019 року.

У зустрічні позовній заяві представник первісного відповідача вказує, що дійсно у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було за спільні кошти придбано майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Також сторонами було у вказаний період придбано автомобіль ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , що також є об`єктом спільної власності подружжя.

Автомобіль під проведення «експрес-оцінки» відповідно до ринкових цін ОСОБА_2 оцінює у - 84000 гривень (електронний доказ міститься за адресою https://auto.ria.com/ у мережі інтернет).

Після перевірки інформації щодо реєстрації вказаного автомобіля за ОСОБА_1 на час розгляду справи у суді було отримано відомості про відсутність реєстрації за первісним позивачем спірного автомобіля на теперішній час.

Оскільки ОСОБА_1 самостійно, без згоди ОСОБА_2 , у власних інтересах відчужив вказаний автомобіль то відповідно вона має право на компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля, яка становить 42000 гривень.

Посилаючись на вищевикладене представник первісного відповідача просив суд, поділити спільне майно подружжя та визнати за його довірителем право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 42000 гривень компенсації за Ѕ частку автомобіля ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .

У відзиві на зустрічний позов представника ОСОБА_2 , представник первісного позивача зазначив, що його довіритель частково визнає зустрічний позов , а саме в частині того, що кожен з подружжя має право на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , проте не згоден із сумою компенсації про стягнення якої просить ОСОБА_2 . Так у листі від 13.07.2019 року наданому Територіальним сервісним центром 141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, вказано, що спірний автомобіль було відчужено за 47 500 грн, згідно ДКП ТСЦ 5141/2018/946951 від 18.05.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 визначає зустрічну позовну заяву частково та просить стягнути и компенсацію на користь ОСОБА_2 за Ѕ частину вищевказаного автомобіля у розмірі 23750грн.

Первісний позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за їх відсутності, а первісний позов задовольнити повністю, а зустрічний частково у межах вказаних у відзиві на нього .

Первісний відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, але представник надав до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1994року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим повторно Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ 16.05.2018року.

Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, постійні сварки між сторонами.

Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам.

Відповідач позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Оскільки при укладенні шлюбу ОСОБА_2 прізвище не змінювала то підстав для зміни прізвища при розірвання цього шлюбу немає.

Як видно із досліджених судом письмових доказів, за час спільного життя, подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,6 кв.м., житловою площею - 59,5 кв.м., який зареєстрований за ОСОБА_2 , відповідно до витягу № 131939049 від 24.07.2018 року.

Право власності було зареєстровано за відповідачем на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.12.2007 року, справа № 2-1217.

Як встановлено рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.12.2007 року у справі № 2-1217, спірний будинок був придбаний 06 грудня 2000 року на товарній біржі «Ріко-Альянс». Отже будинок був придбаний у період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Крім того, за час перебування сторін у шлюбі ОСОБА_3 було придбано автомобіль ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , ця обставина визнається обома сторонами.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За інформацією наданою Територіальним сервісним центром 141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області у листі від 13.07.2019 року, спірний автомобіль було відчужено за 47 500 грн, згідно ДКП ТСЦ 5141/2018/946951 від 18.05.2018 року.

ОСОБА_1 визнає факт продажу ним вищевказаного автомобіля за 47 500 грн.

Так згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-486цс16 відсутність згоди одного з подружжя на відчуження спільного майна сама по собі не може бути підставою для визнання договору недійсним інший з подружжя в такому випадку має право на компенсацію вартості своєї частки.

Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справ керується принципом верховенства права, при цьому застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже за загальним правилом ч. 1 ст. 70 СК та відповідно до 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не досягли то цей спір може бути вирішений судом (ч. 1 ст. 71 СК).

Зважаючи на те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,6 кв.м., житловою площею - 59,5 кв.м. є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а автомобіль ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 був такою власністю, але ОСОБА_1 без згоди іншого з подружжя відчужив його за 47 500 грн., то позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю, а позовні вимоги ОСОБА_2 частково. Так на думку суду вимога ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку після його поділу безумовно підлягає задоволенню, а вимога про стягнення з ОСОБА_1 компенсації за Ѕ частину автомобіля підлягає задоволенню частково, а саме на суму 23750грн. (47 500 / 2 = 23750).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю то на його користь з ОСОБА_2 підлягає стягненню 1950,14грн. сплаченого ним судового збору.

Зважаючи на задоволення позовних вимог ОСОБА_2 частково на її користь з ОСОБА_1 слід стягнути 1482,84грн. сплаченого нею судового збору (1245,34грн. (судовий збір за вимогу пов`язану із визнанням права власності на частку будинку) та 237,50грн. (судовий збір за задоволену частину вимоги пов`язаної із виплатою компенсації за автомобіль).

Керуючись ст. ст. 7,10,89,158, 258, 259, 263-265, 279, 280, 281 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ 23.09.1994року, актовий запис №627, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_4 ».

Поділити спільне майно подружжя і визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,6 кв.м., житловою площею - 59,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, (адреса: АДРЕСА_3 ), 1950 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) грн. 14 коп. судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,6 кв.м., житловою площею - 59,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, (адреса: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_4 (двадцять тири тисячі сімсот п`ятдесят)грн. компенсації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, (адреса: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_2 ) 1482(одну тисячу чотириста вісімдесят дві)грн. 84коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий суддя: Баранкевич В.О.