КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року місто Київ.

Справа 755/6875/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4447/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року (у складі судді Арапіної Н.Є., повний текст ухвали складено 18 червня 2019 року)

в справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» за участю заінтересованих осіб: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» правонаступником прав та обов`язків якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Консалтингова група «Арго-Експерт», Державного підприємства «Сетам», Філії «Центральне регіональне управління» Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит», начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко Івана Володимировича, державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова Віталія Валерійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб:

про визнання дій та бездіяльності державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень неправомірними, визнання звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню вартості майна неправомірним, скасування висновку про оцінку вартості майна та заявки на реалізацію майна, скасування протоколу проведення електронних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищеназваною скаргою.

Свої вимоги мотивував тим, що в межах відкритого виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року про солідарне стягнення з заявника та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Фінанси та кредит" в особі "Філії "Центральне регіональне управління "ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" заборгованості на загальну суму 5 860 725 грн. 59 коп, 09 листопада 2016 року державним виконавцем описано майно боржника , - майновий комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить заявнику на праві приватної власності. В якості експертної устанвои з оцінки зазначеного майна призначено Приватне підприємство «Консалтингова група «Арго-Експерт». 27 квітня 2018 року заявником отримано висновок експерта про ринкову вартість майнового комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого станом на 12 квітня 2018 року вартість майна становить 5 502 000,00 грн. Із зазначеним висновком заявник не згоден та вважає, що він завідомо необ`єктивний, неправдивий, недостовірний , оцінка нерухомого майна значно занижена, а діями та бездіяльністю державного виконавця порушені права заявника. У зв`язку з чим просив визнати дії, бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. щодо передачі майна на реалізацію неправомірними, визнати неправомірним та скасувати висновок про ринкову вартість нерухомого майна, - майнового комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника неодноразово доповнював заявлені вимоги та просив, також, визнати дії, бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко Івана Володимировича щодо передачі майна на реалізацію неправомірними, визнати звіт про проведення незалежної оцінки по визначенню вартості майна неправомірним, скасувати висновок про ринкову вартість нерухомого майна,- комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , скасувати заявку на реалізацію арештованого майна від 20 квітня 2018 року № 47045310/13, скасувати протокол проведення електронних торгів Державного підприємства «Сетам» № 334299 від 24 травня 2018 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Нафтогазобладнання», згідно поштової відмітки 19 січня 2020 року звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що суд першої інстанції, постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки не відповідають обставинам справи. Судом не було надано мотивованої оцінки кожному аргументу заявника, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення, не застосовано норм, що регулюють процес розгляду скарг сторін у виконавчому провадженні на рішення, дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Вказує, що договір №11-А про проведення оцінки майна від 25.08.2018 року доводить, що висновок та встановлена ринкова вартість майна та звіт про оцінку та ринкову вартість майна складені ПП «КК «Агро-експерт», як суб`єктом оціночної діяльності не в рамках виконавчого провадження №47045310, тобто в порушення процедури, яка встановлена приписами ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки дата проведення оцінки 12.04.2018 року , а дата завершення складання звіту 18.04.2018 року, а договір укладено 25.05.2018 року, тобто після повного складання звіту суб`єктом оціночної діяльності.

Суд не звернув увагу на те, що оцінка проводилась без укладення договору, який відстуній в матеріалах виконавчого провадження, без ознайомлення з об`єктом оцінки, вихідні дані використані за 2002 рік, висновок містить об`єкт оцінки, який боржником не зареєстровано в Державних реєстрах, а також вимірюється в одиницях кв.м., а об`єкти, які використовувались експертом для порівняння в куб.м.

Суд не врахував, що в порушення вимог ст.ст. 18, 48, 52 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавцем передано одразу на реалізацію нерухоме майно, чим порушено порядок звернення на кошти та інше майно боржника, а також передано все зареєстроване майно за товариством в державному реєстрі речових прав, а не в обсязі необхідному для задоволення вимог стягувача.

Судом не надано оцінки діям посадових осіб з приводу того, що в матеріалах провадження знаходиться дві оцінки нерухомого майна з тотожною оцінкою - 5 502 000,00 грн., також вказує, що ідентифікований об`єкт НАФТОБАЗА не реєструється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, а реєструється в ДП Київський експортно-технологічний центр Держгіпромнагляду України, також до складу НАФТОБАЗИ не входять об`єкти , які описані державним виконавцем , згідно постанови від 09.11.2016 року (3 обєкти).

Вказує, що державний виконавець передав заявку на реалізацію майна від 20.04.2018 року № 47045310/13 без усіх необхідних даних передбачених приписами 2 розділу ІІ Порядку та без необхідного переліку документів, які встановлені прписами розділу ІІ пункту 3 Порядку.

Звертає увагу на те, що посадові особи допустили порушення при здійсненні підготовчих дій з метою проведення прилюдних торгів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», проведення передачі арештованого майна відбулось без усіх необхідних передбачених приписами п.2 розділу ІІ Порядку та без необхідного переліку документів , які встановлені приписами розділу ІІ п.3 Порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу , поданому представником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , зазначено, що з урахуванням того, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновки суду першої інстанції, необхідно відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року залишити в силі.

В судове засіданні апеляційного суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи судом було залишено без задвоолення, оскільки зазначена в клопотанні причина неявки представника до суду, визнана судом неповажною з огляду на те, що представник був відряджений до іншого міста за один день до судового засідання, про яке скаржник завчасно був повідомлений. При цьому в клопотанні не зазначені обставини, які б свідчили про виробничу необхідність відрядження саме тієї особи, яка мала брати участі на наступний день в судовому засіданні в апеляційному суді, що свідчить про зловживання заявником своїми процесуальними правами, та подачу до суду завідомо необгрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, з метою затягуваня судового процесу.

Колегія суддів врахувала, що явка до апеляційного суду не є обов`язковою, а всі доводи сторона заявника виклала в письмовому вигляді в поданій апеляційній скарзі.

Крім того розгляд скарги судом триває з травня 2018 року, і відповідно на час надходження справи до апеляційного суду судами вже порушені розумні стоки розгляду скарги, що є неприпустимим з огляду на численну практику Європейського Суду з прав людини.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи: ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_2 , ДП «Сетам», Фонд гарантування вкладників фізичних осіб, Державний виконавець ВПВР, УДВС ГТУЮ у м. Києві Шабанов В.В.та інші заінтересовані особи в судове засідання апеляційного суду не заявилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника ОСОБА_1, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 27 березня 2015 року стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року (а.с. 210-211, 212-213, том 1).

31 березня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року про солідарне стягнення з заявника та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Фінанси та кредит" в особі "Філії "Центральне регіональне управління "ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" заборгованості на загальну суму 5 860 725 грн. 59 коп (а.с. 217-218, том 1).

Крім того, 31 березня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуєення, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» (а.с. 222, том 1).

09 листопада 2016 року державним виконавцем Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воровською Людмилою Василівною винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19-21, том 2).

29 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Р.О. була винесена постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, у відповідності з якою для проведення оцінки з визначення ринкової вартості арештованого комплексу було призначено оцінювача - Приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-Експерт», в особі ОСОБА_5 (а.с. 23-24, том 2).

12 квітня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження задоволено частково: замінено сторону стягувача по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року по цивільній справі № 755/26414/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Нафтогазобладнання» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості . Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання». У решті вимог заяви відмовлено (а.с. 107-110, том 2).

18 квітня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Консалтингова група «Агро-Експерт» складено Звіт про незалежну оцінку вартості майна, відповідно до якого ринкова вартість нерухомого майна - комплексу будівель ти споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12 квітня 2018 року становить у розмірі 5 502 000,00 грн. (а.с. 33-98, том 2).

19 квітня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабановим Віталієм Валерійовичем направлено на адресу боржника та стягувача висновок з незалежної оцінки майна, а саме: комплексу будівель та споруд, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» (а.с.31, том 2).

Вказані обставини не заперечувались учасниками розгляду скарги у судовому засіданні.

Вирішуючи вимоги скарги в частині неправомірності дій посадових осіб відділу ДВС щодо призначення оцінювача, районний суд встановив, що такі особи діяли в межах наданих ним повноважень та без порушень вимог закону.

Так, суд встановив, що оцінювач - Приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-Експерт», в особі ОСОБА_5 був призначений постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Р.О. від 29 листопада 2016 року, що передбачено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», відповдіно до якої під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, ...

Таким чином, доводи заявника про те, що звіт про оцінку та встановлену ринкову вартість майна, складений ПП «Консалтингова компанія «АГРО-ЕКСПЕРТ» в квітні 2018 року, не в рамках виконавчого провадження № 47045310, оскільки дата проведення оцінки - 12.04.2018 року , дата завершення складання звіту - 18.04.2018 року, а договір укладений з оцінювачем 25.05.2018 року, після повного складання звіту суб`єктом оціночної діяльності, спростовуються дослідженими документами з виконавчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже, зазначена норма не передбачає обов`язку виконавця укласти договір із суб`єктом оціночної діяльності, до складання звіту. Не містить такої вимоги і Інструкція з примусового виконання рішень, якою керується виконавець при вчиненні виконавчих дій.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону про виконавче провадження).

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (абзац другий частини третьої статті 57 Закону про виконавче провадження).

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон про оцінку майна).

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (частина перша статті 5 Закону про оцінку майна).

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (частина третя статті 20 Закону про виконавче провадження).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов`язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна).

Суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, мають право залучати додатково у разі необхідності до участі у проведенні оцінки майна інших оцінювачів або інших фахівців, а також суб`єктів підприємницької діяльності (згідно із статтею 30 Закону про оцінку майна).

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (згідно із частиною першою статті 12 Закону про оцінку майна).

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем (частина п`ята статті 20 Закону про виконавче провадження).

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (абзац перший частини п`ятої статті 57 Закону про виконавче провадження).

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України (частина перша статті 9 Закону про оцінку майна).

Національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності (згідно із пунктом 1 Національного стандарту № 1).

Згідно з вищезазначеною статтею 12 Закону про оцінку майна та умовами абзацу сьомого пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна передбачає складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. Пункти 56 та 57 Національного стандарту № 1 передбачають, що висновок про вартість об`єкта є складовою частиною такого звіту.

Звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (згідно із пунктом 59 Національного стандарту № 1). Висновок підписується оцінювачем (оцінювачами), який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (абзац третій пункту 60 Національного стандарту № 1).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством (абзац перший пункту 55 Національного стандарту № 1).

Для оцінки майна (майнових прав) під час здійснення виконавчого провадження виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. У постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання вид та характеристика майна, яке необхідно оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій. У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження (пункт 8 розділу 2 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПП "Консалтингова група АГРО Експерт" має сертифікат суб`єкта оціночної діяльенотсі, а ОСОБА_5 є директором цієї юридичної особи, має повноваження визначати експертів для виконання оцінки, та має достатній рівень кваліфікації. При цьому, державний виконавець жодним чином не втручається в цю процедуру.

Також судом встановлено, що в постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності були зазначені всі обов`язкові попередження та фактичні дані, які визначені Інструкцією № 512/5.

З приводу вимог скарги про визнання незаконною та скасування заявки на реалізацію арештованого майна, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно п. 2 розділу ІІ зазначеного Порядку заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Згідно п. 3 розділу ІІ зазначеного Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Суд першої інстанції встановив, що заявка на реалізацію арештованого майна повністю відповідає вимогам п. 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року за № 2831/5. (а.с. 99 т.2). У заявці чітко зазначено форму реалізації майна - шляхом проведення електронних торгів; найменування майна - комплекс будівель і споруд; відомості про майно - нерухоме майно; відомості про зберігання майна - зберігач ОСОБА_6 ; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби - . Також з заявки вбачається, що до неї було додано копію виконавчого провадження, в якому містились всі необхідні матеріали для проведення електонних торгів та реалізації майна.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, апеляційний суд встановив, що вищенаведені обставини, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду, щодо відповідності заявки на реалізацію майна вимогам закону, а також щодо відсутності порушень при оргназації підготовчих дій для проведення електронних торгів , відповідають цим обставинам.

Доводи скарги не містять конкретних доводів з посиланням на докази, які б спростовували ці висновки, вони є лише повторненням доводів поданих доповнень до скарги, яким суд першої інстанції дав вірну правову оцінку.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання неправомірним звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню вартості майна , скасування висновку про ринкову вартість нерухомого майна,- визнання незаконним та скасуванні звіту про оцінку майна, апеляційний суд виходить з наступного.

В цій частині, скаргу заявник обгрунтовував тим, що оцінювачем умисно була занижена вартість об`єкта оцінки, та використані не об`єктивні дані для порівння, а також включені до оцінки об`єкти, на які право власності за боржником не зареєстровано.

Необ`єктивна оцінка це оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки (абзац чотирнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1).

Неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування (абзац п`ятнадцятий пункту 3 Національного стандарту № 1).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Уразі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-111 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Крім того, відмовляючи в цій частині скарги, суд вірно встановив, що скаржник не надав суду належних та допустимих доказів тому, що вартість об`єкта оцінки була значно занижена.

Наявність в матеріалах виконавчого провадження двох висновків з ідентичною вартістю об`єкта оцінки-5 502 000,00 грн., не доводить того, що ціна на об`єкт занижена.

Суду також не подано доказів на підтвердження, передбачених Національним стандартом № 1 необ`єктивної та неякісної (недостовірної) оцінки відповідного звіту про незалежну оцінку вартості майна від 18 квітня 2018 року, а також відсутності Приватного підприємства «Консалтингова група «Агро-Експерт» та його директора ОСОБА_5 в Державному реєстрі оцінювачів України, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання в апеляційній скарзі на використання оцінювачем для порівняня об`єктів нерухомості, площа яких зазначена не в тих одиницях виміру, що об`єкт який оцінюється не доводить заниженості вартості оцінки.

Також, не може бути визнана судом недійсною оцінка з підстав включення до неї об`єктів, які в установленому порядку не зареєстровані, оскільки ці доводи не свідчать про порушення прав скаржника, та визначення оцінювачем невірної варттості об`єкта вцілому.

Якщо до описаного , арештованого та оціненого майна, було включено майно, яке не належало боржнику на праві влсності, власник такого майна має право звернутись до суду з вимогами про виключення такого майна з акту опису. Проте це не дає підстави суду для визнання незаконною та скасування звіту про оцінку майна.

Посилання в скарзі на порушення вимог ст.ст. 18, 48, 52 ЗУ «Про виконавче провадження» з огляду на те, що виконавцем передано одразу на реалізацію нерухоме майно, чим порушено порядок звернення на кошти та інше майно боржника, а також передано все зареєстроване майно за товариством в державному реєстрі речових прав, а не в обсязі необхідному для задоволення вимог стягувача є недоведеними та спростовуються матеріалами виконавчого провадження, з якого вбачається, що державними виконавцями постановлювались відповідні постанови і щодо виявлення та арешту рухомого майна боржника в тому числі і грошових коштів. Після того як таке майно не було виявлено та арештовано в достатньому обсязі для стягнення всієї суми боргу, державні виконавці правомірно звернули стягнення на нерухоме майно.

Посилання на те, що вартість такого майна перевищувла суму боргу є недоведеними.

Крім того суд роз`яснює, що в разі, якщо скаржник доведе, що реалізоване майно на час звернення стягнення коштувало більше ніж сума боргу, права останнього підлягають захисту шляхом зобов`язання стягувача, чи інших винних осіб компенсувати різницю у вартості майна, а не шляхом визнання дій неправомірними та скасування звіту оцінки.

Доводи скарги в частині ненадання судом відповідей на всі аргументи скарги є безпідставними, оскільки ухвала суду є достатньо вмотивованою, судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено та надано належну оцінку посиланням заявника.

З огляду на вищевикладене, районний суд дійшов вірного висновку, що оскаржувані в межах доводів поданої скарги дії державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, а права заявника не були порушені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року.

Головуючий

Судді