Справа № 643/7912/19
Провадження № 2/643/661/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітнього - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) на трьох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до повноліття ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та закінчення навчання ОСОБА_5 або досягнення ним 23 років.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 02 квітня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова, актовий запис № НОМЕР_1 ( свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_2 від 02 квітня 1994 року). Від шлюбу сторони мають спільних дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою а адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.09.2019 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано .Відповідач відмовляється утримувати спільних дітей та не надає позивачці ніяких матеріальних засобів для забезпечення нормальної життєдіяльності дітей. Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у відділі соціальних допомоги управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради та отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону У країни «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам» з 21.02.2011 року по 15.04.2020 року.

Син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається на п`ятому курсі НТУ «Харківський політехнічний інститут», контрактна форма навчання, позивачка самостійно сплачує навчання сина . Діти перебувають на утриманні матері ,яка одна не може забезпечити їх утримання , оскільки працює вчителем початкових класів ЗОШ № 58 м. Харкова. Відповідач інших осіб на утриманні немає, він працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати , а тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів ,у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково ,вважав його необґрунтованим в частині розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів просив врахувати його сімейний стан, майновий стан, наявність інших утриманців, матері пенсійного віку , яка не працює, має захворювання, отримує мінімальну пенсію і потребує його матеріальної допомоги. Крім того за станом здоров`я я особисто потребує додаткових майнових витрат, в зв`язку з тим, що має діагноз гіпертонія, рекомендовано неповний робочій день, важки роботи та додаткові навантаження заборонені, отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має. На підставі викладеного просив позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково, стягнувши аліменти в мінімальному розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В стягненні аліментів на дитину, що продовжує навчання просив відмовити.

Суд, вислухав позивача, відповідача дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 квітня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова, актовий запис № 254420 ( свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_2 від 02 квітня 1994 року).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 18.04.2019 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.09.2019 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у відділі соціальних допомоги управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради та отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону У країни «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам» з 21.02.2011 року по 15.04.2020 року.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі.

З положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Якщо стягуються аліменти на двох дітей і більше, суд у відповідності до ч.2 ст.183 СК України визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання малолітніх дітей у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, то суд стягує з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей , стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України.

Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що продовжує навчання, не підлягають задоволенню виходячи з наступного .

Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно.

Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно довідки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут » від 07.05.2019 року вих..№ 66-04-200 /400 ОСОБА_5 перебував на денному навчанні (контракт ) , термін навчання «магістр» з 01.09.2018 року по 31.12.2019 року .

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України).

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач має на своєму утриманні матір пенсійного віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка не працює, отримує мінімальну пенсію , має захворювання атеросклероз, сахарний діабет II тип, знаходиться на обліку та перебуває на утриманні відповідача . Відповідач потребує додаткових майнових витрат, винаймає житло, відповідно наданого договору оренди, проходить ряд медичних обстежень.

Крім того, судом відзначається, що у разі зміни зазначених вище обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, на час продовження останніми навчання, але не більше, як до 23-ох років, той з батьків, з ким буде проживати повнолітня дитина має право звернення до суду, таким правом і на теперішній час безпосередньо наділена повнолітня дитина - ОСОБА_5 , який має повну цивільну дієздатність та міг самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання.

З огляду на викладене вище та з урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження його матеріального (фінансового стану), а також стану здоров`я, які (докази) не спростовано позивачем, вбачається, що відповідач на теперішній час не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітньому сину, який на даний час закінчив навчання в вищому учбовому закладі.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими , у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 141,180,182-184,198,199 СК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 21.05 2019 року і до повноліття .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривен .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення платежу аліментів в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

Суддя Майстренко О.М.