справа №619/2207/20
провадження №2/619/817/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Калмикової Л.К.
за участю: секретаря судового засідання- Кравченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що нею 27.01.2015 року було позичено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., а також 2860, 00 доларів США, що підтверджується власноруч складеною відповідачем розпискою, таким чином між ними було укладено договір позики грошей. Дані гроші були взяті у борг відповідачем строком на 1 рік, або за першою вимогою, про що зазначено у самій розписці
При укладенні зазначеної розписки між нею та відповідачем було обумовлено всі ризики невиконання даного зобов`язання відповідачем, та остання усно завірила її, що гроші обов`язково поверне. Причин не довіряти відповідачу на той моменту не було.
На протязі вказаного періоду відповідач періодично завіряла, що всі гроші віддасть вчасно та у повному обсязі.
Гроші відповідач повинна була повернути 27.01.2016 року, однак, з настанням вказаної дати відповідач всіляко почала уникати зустрічей, на її багаточисленні прохання повернути гроші поза судовим провадженням з цього приводу відповідач відмовляла у поверненні коштів, переносячи кожен раз дати повернення боргу, що відбувалося, як при особистих бесідах, так і у бесідах за телефоном. При цьому жодних поважних причин своєї відмови відповідач не пояснювала, посилаючись лише на скрутне матеріальне становище.
Крім того, нею особисто для подальшого відображення та доказування у судовому порядку наміру повернути свої гроші, 04.04.2020 року та повторно 08.04.2020 року було складено та направлено досудову вимогу на вказану вище адресу відповідача, з вказівкою 5-тиденного строку повернення грошей, у змісті якої було зазначено, що у протилежному випадку вона буде змушена позиватися до суду з метою нарахування можливої пені, процентів на суму боргу.
У зв`язку з порушенням прав позивача вважає за необхідне пред`явити вимогу до відповідача на сплату процентів від суми позики, які складатимуть наступне:
За період з 27.01.2015 року до 24.05.2020 року:
1.Щодо суми боргу у частині доларів США станом на 24.05.2020 року, згідно офіційного курсу НБУ- 26.7699 грн. за 1 долар США, становить 2860 х 26.7699 = 76 561.91 грн.
2.Щодо суми боргу у частині гривень: 50 000,00 грн.
Разом 126 561,914 грн.
З урахуванням зазначених норм і рекомендацій ВСУ №62-97 р. від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сум боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків за користування позикою, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача за період з 27.01.2015 року до 24.05.2020 року розрахунок відсотків за користування позикою відповідно до відсоткової ставки НБУ здійснено за формулою: сума відсотків за користування позикою = (річна ставка НБУ/365 днів в році х дні користування сумою боргу (позики) х сума боргу (позики).
Виходячи з вищезазначеного щодо суми боргу у частині доларів США відсотки складають:
Період прострочення суми боргу (користуванняРічна ставка НБУДні користуванняСума відсотків позикоюкористування
позикою) сумою боргу (позики)Доларів СШАГривень
з 04.03.2015 до 27.08.201530%178418,427315,06
з 28.08.2015 до 24.09.201527%2859,231035,61
з 25.09.2015 до 21.04.201622%243418,894323,28
з 29.07.2916 до 15.09.201615,5%5060,721061,64
3 28.10.2016 до 13.04.201714%167183.193202,73
з 26.05.2017 до 26.10.201712,5%153149,852619,86
з 02.03.2018 до 12.07.201817,0%132175,833073.97
з 13.07.2018 до 06.09.201817,5%5575,411318,49
з 07.09.2018 до 25.04.201918%230324,395671,23
з 19.07.2019 до 05.09.201917%4863,931117,80
з 06.09.2019 до 24.10.201916,5%4862,051084,93
з 25.10.2019 до 12.12.201915,5%4858,291019,17
Всього: 19712737,3244682. 75
Таким чином, відсотки за користування позикою відповідно до відсоткової ставки НБУ складають:
Доларова частина боргу 2737,32 доларів США х26.7699 (за 1 долар США (курс НБУ на 24.05.2020))=73 277,78 грн.
3% річних за 1971 день прострочення позики складають:
2. Гривнева частина боргу = 8100 грн.
Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана сплатити грошові кошти у вигляді основної суми боргу та відсотків за час користування коштами з урахуванням інфляції у зв`язку з ухиленням від виконання власного обов`язку і неповернення суми боргу позикодавцю або його спадкоємцям
Позивач, представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, згідно заяви позов підтримують, просили справу розглядати без їх участі, без звукозапису судового процесу.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, а представники позивача не заперечують проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач не повернув отримані ним від позивача грошові кошти за договором позики.
Позивачем особисто для подальшого відображення та доказування у судовому порядку наміру повернути свої гроші, 04.04.2020 року та повторно 08.04.2020 року було складено та направлено досудову вимогу на вказану вище адресу відповідача, з вказівкою 5-тиденного строку повернення грошей, у змісті якої було зазначено, що у протилежному випадку позивач буде змушена позиватися до суду з метою нарахування можливої пені, процентів на суму боргу.
До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, гроші не повернув. Докази про зворотнє відповідачем не надані.
3% річних за 1971 день прострочення позики складають:
2. Гривнева частина боргу = 8100 грн.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.18 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснив судам, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК).
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування позикою не підлягають задоволенню, оскільки є необгрунтованими.
Суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду, оскільки відповідачка неодноразово висловлювала готовність сплатити суму боргу, через що позивачка не зверталась до суду.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282,354 ЦПК України, суд,
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1185,00 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).
Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення буде виготовлено 18.09.2020.
Суддя Л. К. Калмикова