Справа № 487/3893/20
Провадження № 2/487/1862/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить: поділити спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно чинного законодавства в рівних частка на все вище зазначене майно.; визнати за позивачем право власності на 1/2 частини цілісного домоволодіння магазину та салону краси по АДРЕСА_1 . Витребувати з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в Миколаївській області інформацію щодо наявності у власності ОСОБА_2 нерухомого майна з додаванням витягів з реєстру прав на нерухоме майно; витребувати з Управління ДАІ ГУМВС України в Миколаївській області інформацію щодо наявності у власності ОСОБА_2 транспортних засобів, з зазначенням марки, року випуску, номеру кузова та шасі, державного номеру; витребувати з ДПІ Миколаївської області відомості щодо наявності діючого бізнесу.

26 серпня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

10 вересня 2020 року на виконання вимог ухвали до суду подано позовну заяву.

Натомість, вивчивши надану на усунення недоліків позовну заяву, суд дійшов висновку, що позивачем не в повній мірі усунені недоліки, зазначені в ухвалі суду від 26 серпня 2020 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

У п. 1 позовної заяви позивачем викладена вимога (поділити майно в рівних частках) без зазначення переліку майна, яке бажає поділити позивач, не зазначено яким чином вона просить здійснити поділ спільного майна подружжя.

Також у тексті позовної заяви позивач зазначає, що «...належним способом, щодо захисту її права стосовно відчуженого без її згоди автомобіля MITSUBISHI, моделі PAJERO WAGON 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі № НОМЕР_1 може бути лише компенсація 1/2 частини вартості вказаного майна.» Проте у вимогах позивач не вказує цю вимогу.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

А згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 09.07.2020 у справі № 922/404/19, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі N 925/185/19, від 23.01.2020 у справі N 925/186/19).

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, без зазначення чіткого переліку майна, яка бажає поділити позивач та за відсутності відомостей про вартість цього майна, неможливо визначити підсудність позову. А ОСОБА_1 , у позові посилається на придбання майна, яке знаходиться у різних районах міста Миколаєва і не зазначає його вартість із посиланням на докази, які це підтверджують.

При цьому, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відтак, позивачу слід чітко визначити матеріально-правову вимогу до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, зазначити вартість цього майна із посиланням на докази (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), надати ці докази (ч. 5 ст. 177 ЦПК України «Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).»).

Окрім цього, відповідно до частин першої та другої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Натомість, надавши на виконання вимог ухвали суду позовну заяву, позивач не надала її копії та копії доданих до неї документів для відповідача.

Таким чином, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Окрім цього, клопотання про витребування доказів, викладене у позовній заяві, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Виходячи зі змісту вказаної норми, таке клопотання має подаватись окремим документом і повинно містити вищевказані відомості.

Проте така вимога позивачем не дотримана.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в наданні уточненої позовної заяви з виправленими недоліками відповідно до кількості учасників справи та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів; клопотання про витребування доказів (за бажанням позивача).

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1412/.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: З.М. Сухаревич