Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9663/19 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/9663/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року, яка постановлена суддею Драчем Ю.І. в м. Житомирі

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , до пред`явлення позову, подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» та іншим компетентним установам та організаціям вчиняти дії щодо виселення, зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 разом із членами її родини із квартири АДРЕСА_2 , а також відключення від електропостачання, газопостачання квартири АДРЕСА_2 .

На обґрунтування даної заяви зазначила, що має намір оскаржити договір відступлення прав вимог № 2096 від 08.12.2017 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» щодо права вимоги по кредитному договору № 193 від 06.02.2007 року та іпотечному договору від 06.02.2007 року, за яким вона передала в іпотеку банку, для забезпечення виконання за вказаним кредитним договором, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Також в кінці вересня місяця 2019 року заявнику стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» зареєструвала за собою право власності на предмет іпотеки, відповідно до рішення державного реєстратора від 22.07.2019 року. Вважає, що на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що спірна квартира буде відчужена новим власником - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» на користь інших осіб. А тому з метою забезпечення ефективного поновлення порушених прав позивача просила забезпечити позов у вказаний нею спосіб, оскільки невжиття таких заходів унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення у майбутньому позову та призведе до реального порушення прав позивача, просив задовольнити заяву.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 рокузаяву ОСОБА_1 задоволено. Вжито заходи для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборонено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та іншим компетентним установам та організаціям вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 разом із членами її родини, зняття з реєстраційного обліку із квартири АДРЕСА_2 , а також відключати від електропостачання, газопостачання квартиру АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування скарги вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» скористалось своїм правом та відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», умов іпотечного договору, задовольнило свої вимоги кредитора/іпотекодержателя щодо погашення заборгованості за кредитним договором, звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття в позасудовому порядку права власності на спірну квартиру. Накладаючи арешт на квартиру, на переконання апелянта, суд першої інстанцій не врахував, що товариство є власником цього майна і таке забезпечення позову порушує норми статті 312 ЦК України. Фактично власника майна усупереч прямим вимогам закону позбавили права користування майном і таке забезпечення задовольняє бажання позивач на уникнення належного виконання договірних зобов`язань.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу заявник просила апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції допустив законне та об`єктивне обмеження ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» у його праві власності на квартиру, яка належала заявнику до переходу права власності на дану квартиру до товариства.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник просили апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», Державний реєстратор КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Гвоздь Є.І. в судове засідання повторно не з`явилися, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з характеру позовних вимог, співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову вимогам заявника, а також з того, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду на користь позивача, а до суду з заявою про забезпечення позову можуть звернутися учасники справи між якими існує спір.

Під час розгляду справи було встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності набуття ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» за договором відступлення від 08.12.2017 року право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які були укладені між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і ОСОБА_1 , а такожщодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майновід 25.09.2019 року слідує, що державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І. 22.07.2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» права власності на спірну квартиру, яка була передана заявником в іпотеку ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»за іпотечним договором від 06.02.2007 року.

На даний час в суді перебуває на розгляді цивільна справа № 296/10400/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, в особі державного реєстратора Гвоздь Є.І., третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, витребування та повернення майна власнику.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову, оскільки між сторонами виник спір з приводу реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» права власності на вказане нерухоме майно, який в судовому порядку не вирішено, застосований судом вид забезпечення позову є співмірним та відповідає позовним вимогам, тому існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 березня 2020 року.

Головуючий: Судді: