Справа № 748/1895/19
Номер провадження 2/585/70/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О.Шульги, з участю секретаря С.А.Дем`яненко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Гончарівської селищної ради Чернігівської області, третьою особою вказує приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В., і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 3,7945 га, кадастровий номер :01:001:0260 та земельну ділянку площею 1,14 га, кадастровий номер :01:001:0332, які при житті належали його матері ОСОБА_2 . В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки (паї) розміром 3,794 га та 1,140 га, розташовані на території Гришинської сільської ради Роменського району, що належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 682601 та Р2 № 655773 від 30.09.2002. Рішенням Чернігівського районного суду від 05.07.2018 р. встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , є АДРЕСА_1 і також встановлено факт постійного його проживання з матір`ю за вищевказаною адресою. 08.10.2018 р. він звернувся до приватного нотаріуса з метою видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі його звернення була заведена спадкова справа. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки. В зв`язку з викладеним він позбавлений можливості оформити свої спадкові право в позасудовому порядку.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.09.2019 р. замінено первісно відповідача по справі на Гришинську сільську раду Роменського району, а цивільну справу передано на розгляд Роменському міськрайонному суду Сумської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) (а.с. 63).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2019 р. вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 68), а ухвалою від 24.12.2019 р. підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 105) .

Позивач в судове засідання не з`явився, забезпечив явку представника.

Представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з заявою до суду звернулися тому, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на майно. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовив тому, що він не може видати свідоцтв про право на спадщину через те, що право особи у кадастрі було зареєстровано вже спадкоємцями, тому нотаріус не може оформити спадщину.

Відповідач Гришинська сільська рада Роменського району явку представника в судове засідання не забезпечила, в наданій суду інформації сільський голова просив розглянути справу без присутності представника сільської ради та зазначив, що заперечень щодо позову не мають.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чигирин Чигиринського району Черкаської обл., у віці 72 років, померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно 12.08.2015 (а.с. 25).

Як вбачається з копій державних актів на право приватної власності на землю: серії Р2 № 655773, виданий 30 вересня 2002 р. Гришинською сільською радою Роменського району; серії Р2 № 682601, дату видачі якого не зазначено, які зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № НОМЕР_1 та № 468, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,140 га для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 3,794 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гришинської сільської ради (а.с. 10,11).

ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим повторно 11.08.2015 р. (а.с. 24).

Відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05.12.2018 р. встановлено факт, що останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_1 та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини (а.с. 19-20).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53586774 від 08.10.2018 р. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 63109290, номер у нотаріуса 182/2018, місце заведення Чернігівська обл., Чернігівський район, приватний нотаріус Кириченко Т.В., після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Відповідно до постанов про відмову у вчинення нотаріальної дії від 30.11.2018 р. № 16781/02-31 та № 1672/02-31 приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,794 га та на земельну ділянку площею 1,140 га після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме : відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку, які є необхідними для визначення складу спадкового майна ( а.с. 12-15)

01.03.2019 р. відділом у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було сформовані витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 та НВ-019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0260 цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 3,7945 га, та щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0332 цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» площею 1,140 га, при цьому у відомостях про право власності, зокрема щодо власника кожної земельної ділянки зазначено « ОСОБА_2 », щодо документів, що посвідчують право - «Державний акт від 30.09.2002 р. Р2 682601» та «Державний акт від 30.09.2002 р. Р2 655773» (а.с. 16-18, 21-23 )

Як вбачається з копії спадкової справи № 182/2018 р. приватним нотаріусом Кириченко Т.В. було отримано інформаційну довідку зі спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори) № 53586796 від 08.10.2018 ОСОБА_2 склала заповіт, який було посвідчено 18.12.1997 р. приватним нотаріусом Солодовник С.О. Чернігівський міський, Чернігівська обл. номер заповіту у спадковому реєстрі - 49046237, номер в реєстрі нотаріальних дій - 3618, місце зберігання - Державний нотаріальний архів Чернігівської області (а.с. 40)

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу спадкування, які регулюються ст.ст. 1268 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовні вимоги в прохальній частині позову позивачем викладені в такій редакції: «Визнати за мною, ОСОБА_1 , … в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку, площею 3,7945 га, кадастровий номер :01:001:0260 та земельну ділянку площею 1,14 га, кадастровий номер :01:001:0332, які при житті належали моїй матері ОСОБА_2 …»

Проте судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 склала заповіт який було посвідчено 18.12.1997 р. приватним нотаріусом Солодовник С.О. Чернігівський міський, Чернігівська обл. номер заповіту у спадковому реєстрі - 49046237, номер в реєстрі нотаріальних дій - 3618, місце зберігання - Державний нотаріальний архів Чернігівської області (а.с. 40).

Також приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. відмовляючи ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідних постановах від 30.11.2018 р. не зазначила, чому неможливо отримати в відповідних установах, в тому числі у приватного нотаріуса Солодовник С.О. чи Державному нотаріальному архіві Чернігівської області, необхідні дані про те, на чиє саме ім`я складено заповіт, та яке саме спадкове майно ним охоплено.

Таким чином, враховуючи положення ст.1223 ЦК України, наявність складеного заповіту та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту неприйняття спадщини спадкоємцем(ями) за заповітом або факту відмови від її прийняття спадкоємцем(ями) за заповітом, а також доказів на підтвердження складу спадщини, що охоплена заповітом, суд дійшов висновку, що позивач не має права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, визначає наступне: п. 4.15. глави 10 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; п.3 глави 7 розділу І - документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса; п. 4.20.глави 7 Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як передбачено абз. 2 п. 23постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Як вказано в Методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19 жовтня 2016 року, у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пунктів 53 і 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Відповідно до позиції, викладеної в методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно - не вимагається.

Отже, у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми п.п. 53 та 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з державного реєстру є підтвердженням права власності на померлого спадкоємця.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Такий висновок суду ґрунтується на переконанні, що позивач не довів суду наявності перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, за умови самостійного отримання відповідних документів - Витягу з реєстру речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку і Витягу з Державного земельного кадастру та надання їх нотаріусу, або за умови самостійного отримання необхідних для видачі свідоцтва документів нотаріусом - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстру.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 392, 1268 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга