КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/9603/19 Головуючий у І інстанції - Горбенко Н.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/5866/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сержанюка А.С., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Спеней О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Вест» про визнання майнового (речового) права на отримання в натурі об`єкта будівництва,-

встановив:

ОСОБА_2 у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Вест» про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем 16.07.2003 р. було укладено договір інвестування будівництва за №013-НФ. Зазначений договір укладений для досягнення спільної мети - будівництва офісного приміщення №4-Д, загальною площею 145,40 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , за умови сплати ним повної вартості такого приміщення.

Після укладення Договору, ОСОБА_2 відповідно до пункту 2.2. сплатив 100% вартості офісного приміщення в розмірі вартості офісного приміщення 690 000,00 грн. і став інвестором з визначеними правами і обов`язками, передбаченими Договором про що свідчить довідка від 30 липня 2003 р. №30-07 про внесення 100% вартості офісного приміщення згідно Договору інвестування будівництва №013-НФ від 16 липня 2003 року.

Відповідач в порушення вимог Договору цього не зробив, будівництво призупинено, будинок з вини відповідача до здачі не готується, документи про право власності позивача на офісне приміщення не оформлені та не передані йому, право власності на вказане приміщення за позивачем не зареєстровано.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зроблено невірні висновки, що не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, невірно розтлумачено закон, і не застосовано закон, який підлягає застосуванню. Просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що належним чином виконав умови договору і оплатив 100% вартості офісного приміщення та набув майнові права на нежитлове приміщення. Відповідач же в свою чергу взяті на себе зобов`язання не виконав та не ввів об`єкт незавершеного будівництва в експлуатацію.

Своїм правом на відзив відповідач не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно матеріалів справи договір, яким обґрунтовуються позовні вимоги та з якого виникли правовідносини, а саме договір інвестування будівництва № 013/НФ від 16 липня 2003 року укладений між відповідачем ТОВ НВС «Вест» та Приватним підприємцем ОСОБА_2 , на підставі якого ПП ОСОБА_2 інвестував кошти у будівництво офісного приміщення.

Для виконання своїх фінансових зобов`язань за вказаним договором між ПП ОСОБА_2 та АТ «Кредитний Бамнк (Україна) укладався кредитний договір на суму 380000 грн. (1.1.) і ці кошти надавались банком для проплати приватним підприємцем ОСОБА_2 по договору інвестування будівництва № 013/НФ від 16 липня 2003 року (Пункт 1.2 кредитного договору). (а.с. 8).

Статтею п. 1 ч. 1 ст 20 ГПК України передбачено, що справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, відносяться до юрисдикції господарських судів.

Таким чином, розгляд справи, яка переглядається, за своїм суб`єктним складом та предметом судового розгляду справи відноситься до юрисдикції господарських судів, незалежно від того, що приватний підприємець міг свою підприємницьку діяльність припинити.

Вказані обставини, про те, що справа не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства, залишились по за увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 255 ч. 1 п. 1, ст.. 377 ч. 1, 2 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства, рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, в зв`язку з порушенням правил юрисдикції загальних судів, підлягає обов`язковому скасуванню незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Вест» про визнання майнового (речового) права на отримання в натурі об`єкта будівництва -закрити.

Роз`яснити ОСОБА_2 у, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського судочинства та наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

С.В. Лівінський