Номер справи 623/749/17
Номер провадження 2/623/7/2020
РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Мальцевої Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/749/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Енергомир» про стягнення не виплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористані дні відпустки, -

в с т а н о в и в :

05 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду с позовною заявою до Приватного підприємства «Енергомир» про стягнення не виплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористані дні відпустки, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у відповідності з контрактом №1 від 14 червня 2016 року з 14 червня 2016 року працював в ПП «Енергомир» на посаді головного інженера. Згідно наказу № 06-07 від 14.07.2016 року його було звільнено з роботи на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, в зв`язку з закінченням строкового трудового договору.

За час роботи відповідач жодного разу не провів виплату заробітної плати. У день звільнення заробітна плата також не була виплачена.

З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача:

-заборгованість із заробітної плати в сумі -6814,34 грн.;

-компенсацію втрати частини заробітку в сумі 2100,96 грн.;

-компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 711,32 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні станом на 28.10.2019 року в сумі 263161,39 грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року залишено без розгляду ( том 2 а.с.116).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що коштів від ПП «Енергомир» не отримував.Надана відповідачем відомость про отримання заробітной плати є сфальшованою та виготовленою способом монтажу за допомогою копіювальної та комп"ютерної техніки. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати на проведення експертиз.

Представник відповідача ПП «Енергомир» Мальцева Г. Ю. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Заробітна плата виплачена відповідно до відомості на виплату грошей від 14.07.2016 року та довідки податкової. Відповідно висновку експерта № 117 від 24.06.2019 року наявність заборгованості ПП «Енергомир» перед ОСОБА_1 щодо заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористані дні відпустки станом на 14.07.2016 року документально не підтверджується. Судово-почеркознача експертиза від 13.12.2017 року підтвердила, що підпис в відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року виконаний ОСОБА_1 . Останній висновок експерта підтверджує, що послідовність виконання підпису ОСОБА_1 та тексту відомості не можливо встановити. А графлення таблиць відомості не має значення. Просила стягнути витрати на проведення експертизи.

Допитаний в судовому засіданні директор Приватного підприємства «Енергомир» Лучанінов О.М. позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивачеві повність виплачено розрахунок, згідно відомості.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до записів у трудовій книжці, на підставі наказу № 4-07 від 14.06.2016 року позивач прийнятий на роботу на посаду головного інженера ПП « ЕНЕРГОМИР», відповідно до контракту №1 від 14 червня 2016 року. Строк дії контракту з 14 червня 2016 року до 14 липня 2016 року ( а.с.7-9,10,12 том 1).

На підставі наказу № 06-07 від 14.07.2016 року позивача звільнено з посади головного інженера ПП «ЕНЕРГОМИР» за п.2 ст.36 КЗпП України, в зв`язку з припиненням трудового договору, що укладався на певний строк. ( а.с.11 том 1).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з наказом № 4-07 від 14.06.2016 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного інженера ПП «Енергомир» про що є відповідний запис у наданій трудовій книжці. (а.с. 10, 12 том 1)

Відповідно до табелів обліку робочого часу ПП «Енергомир» за червень 2016 року по липень 2016 року. Відповідно до яких, ОСОБА_1 було фактично відпрацьовано: у червні 2016 року (з 14 по 30 червня 2016 року) - 87 годин при місячній нормі 159 годин, у липні 2016 року (з 01 по 14 липня 2016 року) 63 години при місячній нормі 168 годин. (а.с. 71-72 том 1)

Згідно наказу № 6-07 від 14.07.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера ПП «Енергомир» у зв`язку з припиненням трудового договору, який укладався на певний строк, на підставі ст.. 36 п. 2 КЗпП України, про що є відповідний запис у копії трудової книжки.

Відповідно до наданих відомостей ПП «Енергомир» було нараховано ОСОБА_1 заробітну плату за період з 14.06.2016 року по 14.07.2016 року:

-за червень 2016 року 3250,00 гривень

-за липень 2016 року 3250,00 гривень. (а.с. 73-74 том 1)

Згідно наданої відповідачем відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року та розрахункові виплати за липень 2016 року від 14 липня 2016 року ОСОБА_2 отримав гроші у сумі 5281,25 грн ( а.с.11 том 2).

Висновком судовопочеркознавчої експертизи № 21491/24347 від 13.12.2017 року встановлено, що підпис ОСОБА_1 у відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року та розрахункові виплати за липень 2016 року ПП « ЕНЕРГОМИР» , в графі «підпис»,- виконаний без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_1 ( а.с.6-15 том 2).

Із висновку експерта № 5060 за результатами проведення судовотехнічної експертизи документів від 19.04.2019 року вбачається, що у документі відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року та розрахункові виплати за липень 2016 року ПП «ЕНЕРГОМИР» від 14.07.2016 року, спочатку виконувався підпис від імені ОСОБА_1 , а потім друкувався текст відомості ( а.с.47-55 том.2).

Також відповідно до висновку експерта № 6269/12055 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів у цивільній справі № 623/749/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Енергомир» про стягнення не виплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористані дні відпустки встановлено, що в «відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року та розрахункові виплати за липень 2016 року» від 14.07.2016 підпис від імені «Ю. Козлов», виконаний пишучим вузлом для кулькової ручки, стержень якої заправлений пастою чорного кольору для кулькових ручок, був нанесений до роздрукування ліній графлення таблиці Відомості. Підпис від імені « ОСОБА_3 » виконувався після роздрукування ліній графлення таблиці Відомості, а підпис від імені « ОСОБА_4 » нанесений поверх (після) підпису від імені «М. Лучанінова». Підпис в рядках «Директор ____ ОСОБА_5 » виконувалися після роздрукування ліній графлення в цих рядках. Встановити, в якій послідовності виконувався підпис від імені « ОСОБА_6 » та весь друкований текст Відомості на виплату грошей заробітної плати за червень 2016 року або його фрагменти не надалося можливим. Надана на дослідження Відомість виготовлена шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки. (том 2 а.с.179-187).

В судовому засіданні позивач заперечує факт отримання від відповідача заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином, перед позивачем існує заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 5281,25 грн. (куди входить компенсація за невикористану відпустку) станом на день звільнення.

У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 5281,25 грн. підлягають задоволенню.

Доказів того, що заборгованість з заробітної плати становить 6814,34 грн. матеріали справи не містять та позивачем в судовому засідання не доведено.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Позивачем надані суду розрахунки компенсації втрати частини заробітної плати, термін виплати якої настав у липні 2016 року, у зв`язку з її не виплатою до жовтня 2019 року становить 2100,96 грн. = (2863,06 + 2622,48)х38,3:100. (а.с. 101, том 2).

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непровденні його до розгляду справи-по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки роботодавцем з працівником (позивачем ОСОБА_1 ) станом на 17 вересня 2020 року не проведено розрахунок.

Сума компенсації втрати частини заробітної плати, термін виплати якої настав у липні 2016 року, у зв`язку з її невиплатою до вересня 2020 року становить:

99,9х99,7х101,8х102,8х101,8х100,9х113,7х109,8х104,1х100,2х99,7х100,8х100,8х100,3х100,2х99,4х99,8=140,30-100=40,30;

5281,25х40,30:100= 2128,35 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5281 гривень 25 копійки заборгованість по заробітній платі в тому числі і компенсація за невикористані дні відпустки та 2128 гривень 35 копійок компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши зміст частини 2 статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України; і вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

У відповідності до п. 2) ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Згідноп.1)ч.2ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи № 21491 по цивільній справі № 623/749/17 в розмірі 5571,00 гривень (том. 2 а.с. 4) та проведенням судово-технічної експертизи документів № 5060 за цивільною справою № 623/749/17 в розмірі 7150,00 гривень (том. 2 а.с. 45), а тому, приймаючи до уваги задоволення позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати за проведення експертиз у розмірі 12721,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117, 233 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Енергомир», , розташованого за адресою : 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соснова, 5-ж на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по заробітній платі в тому числі і компенсація за невикористані дні відпусткив сумі 5281,25 гривень, компенсацію втрати частини заробітку в сумі 2128,35 гривень, а всього 7409,60 гривень (сім тисяч чотириста дев"ять гривень 60 копійки).

Стягнути з Приватного підприємства «Енергомир», , розташованого за адресою : 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соснова, 5-ж на користь держави судовий збір за позовом майнового характеру у розмірі 640,00 гривень.

Стягнути з Приватного підприємства «Енергомир», , розташованого за адресою: 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соснова, 5-ж на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати з оплати судових експертиз в сумі 5571,00 грн. та 7150,00 грн, а всього 12721,00 гривень.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення суду проголошені 17 вересня 2020 року. Повний текст рішення виготовлено згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 18 вересня 2020 року

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т.Д. Бєссонова