Справа № 685/870/20
Провадження № 2/685/196/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи його тим, що 10.11.1968 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Клубівської сільради Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №38. Від шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на даний час є повнолітніми. Рішенням Теофіпольського райсуду від 05.12.2017 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу ними було придбане житло, а саме згідно договору купівлі-продажу від 01.10.1993 року укладеного між Теофіпольським цукровим заводом і ОСОБА_2 їм передано в недобудованому житловому будинку АДРЕСА_1 половину будинку, що є квартирою АДРЕСА_2 . 2 квітня 1993 року цей договір посвідчено державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Хмельницької області, зареєстровано в реєстрі за №272. Після закінчення будівництва та здачі в експлуатацію будинку. 9 грудня 1997 року на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, відповідно до якого ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_3 . Відповідно до договору, свідоцтва про право власності, технічного паспорта крім житлового будинку у їх власності є надвірні будівлі сараї, погріб, присадибна ділянка. Після розірвання шлюбу в будинку залишилась проживати вона одна, відповідач зареєстрований у кв. АДРЕСА_3 , однак проживає у іншому житловому приміщенні. Відповідач добровільно виділити її частину будинку відмовляється. Просить визнати за нею право на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вважає, що спірна квартира набута ними за час шлюбу, а тому є їх спільною власністю. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що він згідний поділити квартиру в рівних частках, якщо позивач згодиться на її продаж, а гроші поділяться пополам.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні встановлено, що 10.11.1968 року між сторонами виконавчим комітетом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 38, рішенням Теофіпольського районного суду від 05.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу 02.04.1993 року сторонами набуте наступне майно:квартира загальною площею 122,7 кв.м, в тому числі житловою 61,4 кв.м. цегляний гараж «Б», залізобетонний льох «В» під «Б», цегляний хлів «Г», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 136093 грн. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб,свідоцтвом про право власності на житло, висновком про вартість майна. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю сторін.

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оцінюючи докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що сторони не заявляли вимог про виділ в натурі частки майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, суду не надано доказів, які б свідчили про необхідність відступлення від засади рівності часток, суд прийшов до висновку, що необхідно визнати ідеальні частки в майні - квартира АДРЕСА_3 без реального поділу і залишити майно у спільній частковій власності сторін, а саме - по Ѕ частки квартири.

Керуючись ст.60,69,70 СК України, ст.368, 372 ЦК України, ст.12, 81, 89, 96, 263-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий