Номер провадження 22-ц/804/11/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 березня 2020 року м. Бахмут Донецької області

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів: Соломаха Л.І. (суддя - доповідач), Канурна О.Д., Мальований Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 234/12481/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2019 року у складі судді Марченко Л.М., -

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

З урахуванням уточненої позовної заяви, яка подана 06 листопада 2018 року після проведення комісійної судово-медичної експертизи, зазначав, що 22 травня 2007 року о 21 годині відповідач ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_1 були заподіяні: закрита поєднана краніоспінальна травма: забій головного мозку легкого ступеня, перелом за типом тріщинисклепіння черепа з переходом на основу, перелом кісток носа, закритий перелом - підвивих сьомого шийного хребця, перелом дужки шостого шийного хребця з тетрапорізом, множинні садна обличчя, голови, тулуба і кінцівок, забиті рани чола та правого плеча.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 лютого 2012 року, який змінений вироком Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року, який в свою чергу змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2014 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 був засуджений за статтею 286 частиною 2, статтею 135 частиною 1 КК України.

Посилаючись на те, що на час травмування він працював в ТОВ "Краматорськтеплоенерго" та мав заробітну плату за лютий 2007 року - 1 969,89 грн., за березень 2007 року - 1 678,30 грн., за квітень 2007 року - 1 496,22 грн., що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 він отримав каліцтво, що потягло стійку втрату ним 70% працездатності і відповідно втрату заробітку, що його середньомісячна заробітна плата за три місяці перед ДТП складала 1 714,80 грн., тобто менше ніж п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, що втрачений ним заробіток за період з 01 червня 2007 року по 31 липня 2017 року відповідно до статті 1197 ЦК України, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, складає 475 958,00 грн. (679 940 грн. х 70%), що група інвалідності йому встановлена безстроково, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом:

- втрачений ним заробіток (дохід) за період з 01 червня 2007 року по 31 липня 2017 року в розмірі 475 958,00 грн.;

- втрачений ним заробіток (дохід) за період, починаючи з серпня 2017 року до відновлення працездатності щомісячно 70% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний місяць законодавством України;

- витрати на санаторно-курортне лікування з 11 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року в сумі 1 239 грн., з 15 червня 2017 року по 02 липня 2017 року в сумі 1 608 грн., всього 2 847 грн. (а.с. 1 - 4, а.с. 237 - 238 т. 1).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну внаслідок каліцтва (ушкодження здоров`я):

- втрачений заробіток (дохід) за період з 01 червня 2007 року по 31 липня 2017 року в розмірі 475 958,00 грн. та додаткові витрати на санаторно-курортне лікування у розмірі 2 847,00 грн., всього 478 805,00 грн.;

- втрачений заробіток (дохід) в розмірі 70% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України на відповідний місяць, щомісяця, починаючи з серпня 2017 року до відновлення працездатності;

- судові витрати в розмірі 13,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 лютого 2012 року, який вироком Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року скасовано в частині призначення покарання та вирішення цивільного позову, ОСОБА_2 визнано винним за статтею 286 частиною 2, статтею 135 частиною 1 КК України та доведена його вина в тому, що він 22 травня 2007 року приблизно о 21.00 годині, керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вулиці Шкадінова у м. Краматорськ з боку вулиці Паркова у напрямку вулиці Південна, допустив порушення п.п. 1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , який рухався попереду у попутному напрямку; після скоєння ДТП водій ОСОБА_2 в порушення п. 2.10 ПДР з місця події зник, залишивши потерпілого ОСОБА_1 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, у темну пору доби лежати на проїзній частині дороги у безпорадному стані, небезпечному для життя становищі.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року, який ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2014 року був змінений за нововиявленими обставинами, а саме з вироку суду було виключено посилання на заподіяння потерпілому ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток носа, доведена вина ОСОБА_2 у завданні потерпілому ОСОБА_1 внаслідок ДТП тяжких тілесних ушкоджень: закрита поєднана краніоспінальна травма: забій головного мозку легкого ступеня, перелом по типу тріщини зводу черепа з переходом на основу, закритий переломо-підвивих 7-го шийного хребця, перелом дужки 6-го шийного хребця з тетрапарезом, множинні садна обличчя, голови, тулубу та кінцівок, забиті рани чола та правого плеча.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями ОСОБА_2 та наслідками, що настали, доведені вироком суду, який набрав законної сили, та додатковому доведенню не підлягають.

Згідно досліджених довідок МСЕК, копії пенсійного посвідчення відповідачу ОСОБА_1 було встановлено другу, а потім третю групу інвалідності, під час чергового огляду МСЕК 21 березня 2013 року третю групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено безстроково.

Оскільки середньомісячний заробіток (дохід) позивача є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) на підставі частини 1 статті 1197 ЦК України слід обчислювати, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Потерпілий має право на відшкодування додаткових витрат, викликаних необхідністю санаторно-курортного лікування (а.с. 20 - 23 т. 2).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2019 року та закрити провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та достовірних доказів щодо втрати ним працездатності(а.с. 31 - 33 т. 2).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 червня 2019 року у справі призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗОЗ "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи"; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 186 - 199 т. 2).

05 лютого 2020 року до Донецького апеляційного суду надійшов висновок експерта комісійної судово-медичної експертизи № 54 від 27 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2019 року призначено у судове засідання на 19 лютого 2020 року для вирішення питання про поновлення апеляційного провадження у справі та продовження розгляду справи.

19 лютого 2020 року у зв`язку з тим, що судова повістка-повідомлення про розгляд справи 19 лютого 2020 року на ім`я ОСОБА_2 повернута до апеляційного суду через її невручення відповідачу, вирішення питання про поновлення провадження у справі та продовження розгляду справи було відкладено на 03 березня 2020 року, а 03 березня 2020 року з тих же підстав відкладено на 08 квітня 2020 року.

04 березня 2020 року до апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач посилається на те, що раніше заява про забезпечення позову ним не подавалася, оскільки у Відділі державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області на примусовому виконанні перебували виконавчі листи №1/0528/40/12, № 2/234/191/2013p., № 234/125/16-ц, 2/234/592/19, видані Краматорським міським судом Донецької області відповідно до вироку та рішень Апеляційного суду Донецької області про відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди, спричиненої злочинними діями ОСОБА_2 .

Винний у скоєнні проти нього 22 травня 2007 року злочину ОСОБА_2 постійно ускладнював, унеможливлював та перешкоджав виконанню судових рішень і Відділ державної виконавчої служби (далі ВДВС) не міг стягнути з боржника кошти.

28 січня 2020 року в рамках примусового виконання судових рішень було продано квартиру боржника, кошти за реалізацію квартири перераховані на рахунок ВДВС. Згідно акту про проведені електронні торги майно придбане за сумою 288 584,35 грн.

Наразі виникла загроза невиконання судового рішення у цій справі за позовом про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом (іншим ушкодженням здоров`я), яка зараз розглядається Донецьким апеляційним судом. Загроза полягає в тому, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" з коштів, які поступили на рахунок ВДВС, а саме 288 584,35 грн., йому перераховано борг у сумі 115 023,81 грн. та стягнуто виконавчий збір, а залишок коштів має бути перераховано боржнику ОСОБА_2 , який постійно ускладнював, унеможливлював та перешкоджав виконанню судових рішень, що призведе до невиконання ним судового рішення і за позовом у цій справі.

Доказом протиправної поведінки ОСОБА_2 є те, що він сам до цих пір не відшкодував йому шкоду завдану в результаті злочину ще в 2007 році.

Щоб не виконувати рішення суду ОСОБА_2 в 2013 році умисно припинив підприємницьку діяльність і більш ніде офіційно не працював.

Арештованого майна, а саме, автомобіля, на який тричі було накладено арешт і в забезпечення попередніх позовів, і в межах виконавчого провадження з примусового виконання попередніх судових рішень, ОСОБА_2 позбувся.

Він вчиняв і інші дії, намагаючись не виконувати попередні судові рішення, що встановлено:

- ухвалою Апеляційного суду Донецької області у справі № 234/3589/14 від 18 червня 2014 року;

- постановою Донецького апеляційного суду у справі № 234/14372/16-ц від 15 серпня 2019 року, в якій суд дійшов висновку про ухилення ОСОБА_2 , починаючи з 2012 року, від виконання судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 62 000 грн.;

- вироком Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/15596 від 25 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України за умисне невиконання судового рішення - вироку Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2012 року.

Вважає, що невжиття заходів з метою забезпечення позову у справі № 234/12481/17 призведе і в подальшому до порушення його матеріально-правових інтересів, у зв`язку з чим просить накласти арешт на грошові кошти (залишок коштів від реалізації квартири), що підлягають сплаті відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться на рахунку Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 54 - 55 т. 3).

До заяви про забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 додано копію акту про проведені електронні торги від 10 лютого 2020 року, який затверджений начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), згідно якого при примусовому виконанні:

виконавчого листа № 1/0528/40/12, виданого 07.11.2012 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 62 000,00 грн.;

виконавчого листа №2/234/191/13, виданого 27.09.2013 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 2 194,05 грн.;

виконавчого листа № 234/125/16-ц; 2/234/592/19, виданого 04.06.2019 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 66 827,75 грн.;

боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1

стягувач: ОСОБА_1 ,

дата постанови про відкриття виконавчого провадження 03.03.2017, 04.12.2013, 05.06.2019

постанова про опис й арешт майна від 16.08.2019

відповідно до статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" передано на реалізацію - квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 28.01.2020 року № 463187 Державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації майна, а саме: квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 , номер лоту № 401659, та переможцем визнано ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 . Манно придбане за сумою 288 584,35 грн. (а.с. 56 т. 3).

Згідно листа Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05 березня 2020 року № 17.13-18550/39331 на запит адвоката Агапова П.В. на примусовому виконанні Краматорського міського відділу державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження ЗВП 49872717 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми боргу в розмірі 131 021,80 грн., а саме:

1. АСВП 41057274 згідно в/л № 2/234/191/13 від 27.09.2013 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 194,05 грн.;

2. АСВП 53524624 згідно в/л № 1/0528/40/12 від 07.11.2012 про стягнення моральної шкоди в розмірі 62 000,00 грн.;

3. АСВП 59272979 згідно в/л № 234/125/16-ц; 2/234/592/19 від 06.09.2019 про стягнення інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання та 3% річних за весь час прострочення грошового зобов`язання в розмірі 66 827,75 грн.

АСВП 60882812 згідно в/л № 234/125/16-ц; 2/234/592/19 від 03.05.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Краматорського міського суду судового збору в розмірі 551,20 грн.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 28.01.2020 року № 463187 Державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22, проведено електронні торги з реалізації майна, реєстраційний номер лота 401659, а саме: квартира трикімнатна, за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 , майно придбане за сумою 288 584,35 грн.

Згідно даних АСВП № 53524624, АСВП № 59272979, АСВП № 60882812 державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки заборгованість, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності стягнуто в примусовому порядку в повному обсязі (а.с. 72 - 73 т. 3).

За правилами частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї докази щодо залишку грошових коштів, які знаходяться на рахунках ВДВС та підлягають передачі відповідачеві у зв`язку із повним виконанням судових рішень на користь ОСОБА_1 у інших справах, апеляційний суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і у цій справі, оскільки як вбачається з акту про проведення електронних торгів та листа Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05 березня 2020 року № 17.13-18550/39331 судові рішення щодо відшкодування ОСОБА_1 завданої йому ОСОБА_2 внаслідок ушкодження здоров`я матеріальної та моральної шкоди перебували на примусовому виконанні тривалий час (6-7 років), що свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання судових рішень, постановлених на користь ОСОБА_1 .

Згідно копії акту про проведені електронні торги від 10 лютого 2020 року в порядку примусового виконання судових рішень за зведеним виконавчим провадженням квартира, яка належала ОСОБА_2 була продана за 288 584,35 грн. (а.с. 56 т. 3).

Згідно листа Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05 березня 2020 року № 17.13-18550/39331 у АСВП № 53524624, АСВП № 59272979, АСВП № 60882812 державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки заборгованість, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності стягнуто в примусовому порядку в повному обсязі (а.с. 72 - 73 т. 3).

Відповідно до статті 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 47 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

Враховуючи, що сума, яка підлягає сплаті за зведеним виконавчим провадженням 49872717 ОСОБА_1 складає 131 021,80 грн. (2 194,05 + 62 000,00 + 66 827,75). Тобто, залишок коштів, що залишив після задоволення всіх вимог за зведеним виконавчим провадженням 49872717 та може бути перерахований ОСОБА_2 без вирахування витрат виконавчого провадження складає 157 562,65 грн.

Накладення арешту на залишок коштів, який є не меншим 157 562,65 грн., який підлягає перерахуванню боржнику ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням зведеного виконавчого провадження, є співмірним з заявленими позивачем позовними вимогами.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за зведеним виконавчим провадженням № 49872717 та можуть бути перераховані ОСОБА_2 , які знаходяться на рахунку Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) підлягає задоволенню, оскільки не накладення арешту на грошові кошти відповідача до закінчення апеляційного перегляду справи може унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №234/12481/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, задовольнити.

Накласти арешт на всю суму грошових коштів, що залишилися після задоволення всіх вимог за зведеним виконавчим провадженням № 49872717 та підлягають перерахуванню боржнику ОСОБА_2 , які знаходяться на рахунку Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Копію ухвали направити для негайного виконання Краматорському міському відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), для відома - заявнику ОСОБА_1 .

Зобов`язати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомити Донецький апеляційний суд про виконання ухвали.

Після отримання відомостей про виконання ухвали про забезпечення позову копію ухвали негайно направити відповідачу ОСОБА_2

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складено та підписано 06 березня 2020 року

Судді: : Л.В. Соломаха

О.Д. Канурна

Ю.М. Мальований