_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4053/20
Провадження № 2/947/2094/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кириковій О.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 25.02.2020 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого вони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_5 , на утримання якої відповідач допомоги не надає, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 04 березня 2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Тієї ж дати, Київським районним судом міста Одеси було постановлено ухвалу, якою витребувано з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію стосовно перетину Державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ), з зазначенням відомостей про пункт перетину, країну слідування, документ, за яким було здійснено перетин, за період з 01.01.2019 року по день надання відповіді до суду. Витребувано з ПАТ Комерційний банк "Приватбанк", АТ "ОТП Банк, ПАТ АБ «Південний» відомості (виписки) про рух коштів по рахункам (поточні, депозитні, SWIFT тощо), що відкриті на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з зазначенням залишку по рахункам, за період з 01.01.2019 року по день надання відповіді до суду. Витребувати з ТОВ «Чесва» відомості та документи щодо працевлаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі, але не обмежуючись: відомості щодо періодичності рейсів; відомості щодо доходів (заробітку), про базову ставку, понаднормові, відпускні та інші виплати; копію особової справи; копії укладених договорів (угод, контрактів, тощо) з ТОВ «Чесва», прямим роботодавцем (представником работодавця), іншими компаніями, за період з 01.01.2019 року по день надання відповіді до суду.

04.06.2020 року судом були постановлені ухвали, якими клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 про витребування доказів від 06 березня 2020 року за вх. № 10363/20вх. по цивільній справі №947/4053/20 залишено без задоволення та задоволенно клопотання від 13.04.2020 року. Витребувано з ПАТ "МТБ Банк () відомості (виписки) про рух коштів по рахункам (поточні, депозитні, SWIFT тощо), що відкриті на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з зазначенням залишку по рахункам, за період з 01.01.2019 року по день надання відповіді до суду.

У судове засідання призначене на 16.09.2020 року з`явились представник позивача та відповідача, які вважали за можливе закрити підготовче провадження по спарві та продовжити розгляд справи по суті.

16.09.2020 року судом без видалення до нарадчої кімнати, з урахуванням думки учасників процесу, було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 16.09.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, які підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з 16.04.2005 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в місті Одесі, актовий запис №251.

Зазначений шлюб між сторонами був розірваний рішенням Київського районного суду міста Одеси від 03.07.2017 року по справі №520/6461/17, яке набрало законної сили 14.07.2017 року.

За час перебування у шлюбі, сторони мають спільну малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №90 від 18.01.2007 року складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси.

Як повідомлено позивачем, малолітня дочка ОСОБА_5 , мешкає разом з нею ОСОБА_3 , що було визнано відповідачем по справі, що відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 18.03.2020 року за вих.№0.184-9085/0/15-20, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по 16.03.2020 року здійснював перетин державного кордону України в напрямку виїзду дев`ять разів, а саме: 02.04.2018 року в напрямку: «Одеса-Стамбул»; 19.09.2018 року на транспортному засобі через пункт пропуску Чоп (Тиса); 02.01.2019 року в напрямку: «Одеса-Стамбул»; 11.04.2019 року в напрямку: «Одеса-Стамбул»; 03.08.2019 року на транспортному засобі через пункт пропуску Краківець; 01.09.2019 року в напрямку: «Одеса-Венеція»; 22.09.2019 року в напрямку: «Одеса-Стамбул»; 05.01.2020 року в напрямку: «Київ-Стамбул»; 22.01.2020 року в напрямку: «Київ-Мадрид».

Відповідно до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 18.03.2020 року за №1/4-299/02-64пп/20, у Єдиному державному реєстрі документів моряків міститься інформація стосовно документів, виданих громадянину ОСОБА_2 свідоцтва фахівця за напрямком підготовки «Ознайомлення, початкова підготовка та інструктаж з питань безпеки для всіх моряків» від 07.07.2016 року за №21804, видане ТОВ «Учбово-тренажерний центр «Альфа-Трейнінг».

Листом ПАТ «МТБ Банк» від 02.07.2020 року за №01/1543-01/02.4-БТ повідомлено, що на ім`я ОСОБА_2 відкрито розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .

Згідно виписки по зазначеному рахунку за період з 01.01.2019 року по 02.07.2020 року вбачається, що на рахунок за цей період надійшло грошових коштів на загальну суму 10979,77 доларів США, з яких з зазначенням в призначенні платежу: «заробітна плата»: 31.01.2019 року 300 доларів США; 29.03.2019 року 500 доларів США; 04.04.2019 року 500 доларів США; 16.04.2019 року - 500 доларів США; 07.05.2019 року 1525 доларів США; 23.05.2019 року 1017 доларів США. Надалі мало місце зарахування грошових коштів на рахунок з відсутнім призначенням: 01.10.2019 року 917 доларів США; 02.12.2019 року - 1917 доларів США; 24.01.2020 року 794 доларів США; 20.02.2020 року 500 доларів США; 12.03.2020 року 1351,00 доларів США; 05.05.2020 року - 760,00 доларів США.

Відповідачем до суду не надано в спростування жодного доказу, на підтвердження того, що отримані грошові кошти не є заробітною платою.

Приймаючи до уваги отримані відповідачем грошові кошти за період з 01.01.2019 року по 02.07.2020 року, тобто за 18 місяців у сумі 10979,77 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.09.2020 року еквівалентно 307982,54 грн., вбачається, що середньо місячно відповідачем отримуються грошові кошти у розмірі 17110,14 грн.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При вищевикладених обставинах, судом враховується, що відповідач є особою працездатного віку, дієздатний, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, а також з урахуванням встановлених доходів відповідача, суд доходить до висновку, що законним і справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на малолітню дочку ОСОБА_5 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є співмірним отриманим відповідачем середньомісячним доходам та становить орієнтовно ј від їх частини. Аліменти слід почати стягувати з 25.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Крім того, відповідно до статті 196 СК України, передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 352, 354, п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст. ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_3 , аліменти на неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У задоволенні решти вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.09.2020 року.

Головуючий Калініченко Л. В.