Справа № 747/666/19
Провадження № 2/747/8/20
РІШЕННЯ

іменем України

03.03.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача і третіх осіб. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до судового наказу від 04 жовтня 2017 року, виданого Талалаївським районним судом, він сплачує аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06.06.2017 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 600 грн. на місяць. Таким чином з позивача, на його думку, стягуються аліменти, розмір яких не відповідає принципам справедливості та положенням СК України. На сьогоднішній день позивач не працює, має нерегулярний дохід. Окрім того, позивач хворіє на ряд тяжких хвороб, також тяжко хворіє мати позивача, яка на даний час проходить курс хіміотерапії, і позивач несе витрати на допомогу їй. За таких обставин позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до судового наказу Талалаївського районного суду від 04 жовтня 2017 року, а саме змінити спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Ухвалою від 16 грудня 2019 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 09 січня 2020 року, яке було відкладено на 23 січня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача. Ухвалою від 23 січня 2020 року підготовче судове засідання відкладено за заявою відповідача ОСОБА_2 на 12 лютого 2020 року, оскільки нею пізно отримана копія позовної заяви і тому вона не мала можливості вчасно надати відзив на позов. Ухвалою підготовчого судового засідання від 12 лютого 2020 року було проведено підготовчі дії до розгляду справи та призначено судовий розгляд справи на 10.00 год. 03 березня 2020 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, згідно поданого нею відзиву на позов просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач має можливість сплачувати ту суму аліментів, яка стягнута з нього судовим наказом, оскільки працює в Росії. Крім того, на підтвердження того, що позивач хворіє і тому не має змоги сплачувати аліменти, він надає копії медичних документів за 2015 та 2017 рік, а з позовом до суду звертається у листопаді 2019 року. Також відповідач зазначає у відзиві, що та сума аліментів, яку позивач просить стягувати з нього 600 грн. щомісячно, не відповідає законодавчо встановленому мінімуму для аліментів, а саме 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2020 року для дитини віком до 6 років становить 1779 грн. Крім того, позивач ОСОБА_1 не сплачував стягнуті з нього аліменти з жовтня 2017 року по серпень 2019 року і весь цей час відповідач утримувала дитину, забезпечувала всім необхідним. Крім того, до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_8 про розгляд справи без її участі. Позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, до якого додатково надав документи про сплату ним заборгованості по аліментах та документи про тяжку хворобу його матері. Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлені належним чином, пояснень щодо позову не надали.

Суд, розглянувши заяви учасників справи щодо розгляду справи без їх участі, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що судовим наказом від 04.10.2017 року, виданого Талалаївським районним судом, із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-9зв). Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року залишено без змін рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, яким із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 600 грн. на місяць, починаючи з 31.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-6зв). Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2017 року, яке набрало чинності 03.07.2017 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 600 грн щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.5-5зв). Згідно копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого Київської міської клінічної лікарні № 1 від 21.05.2015 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.05.2015 року по 21.05.2015 року з діагнозом «Ускладнений поперековий остеохондроз. Секвестрована грижа S1 диску. Полірадикулоішемія «кінського хвосту» (кауда синдром), переважно S справа, з вираженими ішіалгіями, парезом ступні, статико-динамічним розладом хребта» (а.с.3-3зв). Згідно наданої позивачем копії діагностичного МРТ-дослідження від 13.02.2017 року у ОСОБА_1 «Состояние после дискэктомии L-S, МР признаки дегенеративно-дистрофических изменений (остеохондроз) поясничного отдела позвоночника, протрузии» (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.12.2018 року ОСОБА_1 14.12.2018 року уклав шлюб із ОСОБА_12 (а.с.8). Згідно наданих позивачем ОСОБА_1 копій квитанцій про сплату ним заборгованості по аліментах ОСОБА_2 , 11.09.2019 ІНФОРМАЦІЯ_6 сплачено 14 000 грн. (а.с.71), 15.09.2019 року ним сплачено 4218,61 грн (а.с.68), 15.09.2019 року сплачено 14 000 грн. (а.с.69), 15.10.2019 року ним сплачено 2150 грн. (а.с.67), 09.11.2019 року сплачено 14 000 грн. (а.с.70), 26.11.2019 року на користь ОСОБА_2 сплачено 2150 грн (а.с.66), 24.12.2019 року сплачено 2150 грн. (а.с.72). Крім того, позивачем погашався борг по аліментах на іншу дитину на користь ОСОБА_3 31.08.2019 року 25 000 грн (а.с.76), 05.09.2019 року 4983 грн (а.с.73). 05.09.2019 року 14 000 грн. (а.с.74), 05.09.2019 року 14 000 грн (а.с.75). На підтвердження онкологічного захворювання та лікування матері позивача ОСОБА_13 позивачем надано медичні документи та витрати на лікування (а.с.78-97).

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Спірні відносини в даній справі виникли з приводу переконання позивача у погіршенні його матеріального стану та стану здоров`я, відсутності працевлаштування та наявності у нього ще дітей, на утримання яких він також сплачує аліменти, хвороба його матері, на лікування якої йдуть значні кошти. Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги положеннями ч.1 ст.192 СК України, при цьому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки, шляхом зміни способу їх стягнення з 1/4 частини на тверду грошову суму в розмірі 600 грн.

Разом з тим ст.192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом лише одержувача аліментів. Проаналізувавши вищезазначені положення закону, зокрема, ч.3 ст.181 СК України, суд вважає за необхідне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач ОСОБА_1 є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч.3 ст.181 СК України повністю відповідає, перш за все інтересам дитини, а також особи з якою дитина проживає.

Статтею 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання позивача на положення ст.192 СК України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним. Позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення.

При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на погіршення його матеріального стану, відсутність працевлаштування та наявності у нього на утриманні ще дітей, хворобу його матері.

Під час розгляду справи та оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відхилення наступних доказів, які подані позивачем разом з позовною заявою на підтвердження своїх позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, зокрема щодо свого стану здоров`я і неспроможності сплачувати аліменти у встановленому розмірі, сплату ним заборгованості по аліментах.

Так, суд відхиляє як доказ стану здоров`я виписку із амбулаторної карти стаціонарного хворого від 21.05.2015 року та діагностичне МРТ-дослідження від 13.02.2017 року. Суд мотивує своє рішення про відхилення даного доказу тим, що дитина позивача і відповідача, на яку стягуються аліменти, народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на її утримання стягнуті судовим наказом 04 жовтня 2017 року, і тому дані докази є неналежними, оскільки місять інформацію щодо стану здоров`я позивача ще до моменту народження дитини позивача і моменту стягнення аліментів на її утримання, і тому він не може бути прийнятий судом як належний доказ і тому не приймається як неналежний згідно положень ч.4 ст. 77 ЦПК України як такий, що не стосується предмета доказування. Крім того, стан здоров`я матері позивача жодним чином не звільняє позивача від обов`язку належним чином утримувати своїх трьох дітей, зокрема і спільної дитини з відповідачкою, шляхом сплати аліментів на їх утримання в належному розмірі.

Аналізуючи факт сплати боргу позивачем як підставу для зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що сплачуючи борг по аліментах позивач із запізненням виконав рішення судів та свій батьківський обов`язок по утриманню дитини. Сплата ним боргу по аліментах жодним чином позитивно не характеризує позивача і не може бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки такий значний борг не утворився би, якби позивач належно і своєчасно виконував рішення судів про стягнення нього аліментів.

Крім того, посилання позивача на те, що він сплачує аліменти на утримання інших дітей, що на його думку є підставою для зміни аліментів, які стягуються на користь відповідачки, суд вважає необґрунтованим. На час винесення судового наказу Талалаївським районним судом 04 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, вже існували судові рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 рішення від 06 червня 2017 року; та про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн. щомісячно рішення від 13 березня 2017 року. Позивачем ОСОБА_1 судовий наказ від 04.10.2017 року не оскаржувався у встановленому законом порядку. Відомостей про наявність у нього дитини від нового шлюбу, укладеному ним у 2018 року, у суду відсутні. Тому у суду відсутні підстави вважати, що на даний час сімейний стан позивача ОСОБА_1 змінився у зв`язку з наявністю на його утриманні ще дітей після винесення судового наказу 04 жовтня 2017 року.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду в постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, де зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов про зміну способу стягнення аліментів не підлягає задоволенню, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом як рішенням суду, змінюється тільки за позовом одержувача аліментів, а не самого платника. Позивач фактично мав намір змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на погіршення свого майнового стану, проте не довів обставин, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, що слугувало б підставою для задоволення його позову.

Крім того, заявлений до стягнення розмір аліментів 600 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини до 6 років з 01.01.2020 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» складає 1779 грн, тобто мінімальний розмір аліментів на дитину не може становити менше 890 грн.

А заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів, на думку суду, погіршить матеріальне становище дитини сторін, що фактично призведе до суттєвого зменшення розміру аліментів які стягуються на її утримання. А враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 181-183, 192 СК України, ст. 13, 19, 60, 76-81, 84, 211, 247, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко