Провадження №2-з/521/68/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Феслер О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мельницька - 3» скасування рішення Одеської міської Ради про передачу в комунальну власність підвальних приміщень,скасування державної реєстрації та визнання нежитлових підвальних (допоміжних) приміщень спільною власністю про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мельницька - 3» скасування рішення Одеської міської Ради про передачу в комунальну власність підвальних приміщень,скасування державної реєстрації та визнання нежитлових підвальних (допоміжних) приміщень спільною власністю.

04.03.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, в якому позивач просить заборонити Приватному підприємству «Південь Трейд Плюс» юридична адреса якого АДРЕСА_1 розпоряджатися нежилими підвальними приміщеннями № НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 НОМЕР_3 , що АДРЕСА_3 у місті АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , у тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди з цим майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що спірні об`єкти - нежилі підвальні приміщення № НОМЕР_1 ,№306, АДРЕСА_2 НОМЕР_3 , що розташовані у місті АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 продала 03.09.2019 року Приватному підприємству «Південь Трейд Плюс», тобто саме в той час коли дана справа знаходилася на розгляді у Малиновському районному суді м.Одеси.

Суд, дослідивши клопотання, додані до нього документи та матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість доводів клопотання, що є підставою для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчудження вищевказаного майна. Тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання позивача та його представника.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мельницька - 3» скасування рішення Одеської міської Ради про передачу в комунальну власність підвальних приміщень,скасування державної реєстрації та визнання нежитлових підвальних (допоміжних) приміщень спільною власністю, про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Приватному підприємству «Південь Трейд Плюс» юридична адреса якого АДРЕСА_1 розпоряджатися нежилими підвальними приміщеннями № НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 НОМЕР_3 , що розташовані у місті АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , у тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди з цим майном.

Копію ухвали суду направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для негайного виконання

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Головуючий: І.О. Поліщук