Червоноармійський районний суд Житомирської області
Номер провадження 2/292/233/20 Справа № 292/885/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судового засідання Володіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна,- В С Т А Н О В И В :
У червні 2020 року позивач військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що станом на 25 квітня 2020 року за колишнім військовослужбовцем даної військової частини ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за завдані державі збитки в сумі 5492,51 грн. 03 жовтня 2017 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 року №202 старшину ОСОБА_1 було призначено на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного обслуговування військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до Інструкції "Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період", затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232, відповідачу було видано речове майно, а саме: кашкет польовий (1 шт. - строк недоносу 23 місяці), костюм літній польовий (1 к-кт - строк недоносу 23 місяці), куртка зимова вітровологозахисна (1шт. - строк недоносу 23 місяці), штани зимові вітровологозахисні (1 шт. - строк недоносу 23 місяці), фуфайка з к/р (1 шт. - строк недоносу 11 місяців), шкарпетки літні трек. (1 пара - строк недоносу 11 місяців), шкарпетки зимові трек. (1 пара - строк недоносу 11 місяців), черевики з високими берцями (1 пара - строк недоносу 23 місяці). Загальна сума за недонос речового майна встановлена в розмірі 6247,50 грн. В подальшому відповідач у зв"язку з низькою виконавчою дисципліною, порушенням військової дисципліни, відсутності на службі без поважних причин наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2019 року був звільнений з військової служби в запас відповідно до п.п."е" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов"язків), а також надана вказівка щодо відрахування вартості речового майна в сумі 5604 грн. 06 коп., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Відповідачу було нараховано суму до відшкодування на неотримане речове майно, а саме: черевики з високими берцями типу Б, черевики з високими берцями типу В, куртку костюму утеплювача, рукавичок зимових, шарфу - труби літнього, шарфу - труби зимового, сумки транспортної індивідуальної, панами, шапки фески підшоломника, ремня брючного, плащу демісезонного, куртки зимової з плащової тканини, кітелю, штанів шерстяних, сорочки, краватки, кашне, рукавичок трикотажних, напівчобіт хромових утеплених, напівчеревиків хромових, шкарпеток літніх, шкарпеток зимових, берета, шапки зимової повсякденної у розмірі 643,44 грн. Таким чином, сума збитків, враховуючи взаєморозрахунки за неотримане речове майно становить 6247,50 грн. - 643,44 грн. = 5604,06 грн. За липень 2019 року на виплату грошового забезпечення звільненим з військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 було здійснено відрахування коштів в сумі 112,55 грн. з грошового забезпечення. Станом на 25.04.2020 року відповідач не відшкодував вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 5491 грн. 51 коп., із сумою заборгованості ознайомлений, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5491 грн. 51 коп. та судові витрати, пов"язані з оплатою судового збору, в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 01.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача ОСОБА_3 подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Крім того, в даній ухвалі відповідачу роз"яснено його право у п"ятнадцятиденний строк з дня її вручення подати відзив на позовну заяву та сторонам роз"яснено, що відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п"яти днів з дня отримання відзиву. Вищевказана ухвала суду разом з позовною заявою та копіями доданих до неї документів направлялась на адресу місця реєстрації відповідача, однак вказані документи повернулись до суду "за закінченням терміну зберігання". За повідомленням Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №779 від 11.09.2020 року судова повістка, копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовна заява з доданими до неї документами ОСОБА_1 не вручена у зв"язку з тим, що останній не проживає за місцем реєстрації. Про місце та час проведення судового засідання, призначеного на 22.09.2020 року, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Червоноармійського районного суду Житомирської області. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, передбаченим ст.178 ЦПК України, у встановлений судом строк відповідач не скористався, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком шість місяців (а.с.10). Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2017 року №202 старшину військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03.10.2017 року №46-РС на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного обслуговування військової частини НОМЕР_1 , ВОС - "849182Д", який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03 жовтня 2017 року зараховано до списків особового складу частини, на речове та грошове забезпечення (а.с.8). Згідно Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за № 232, відповідачу було видано речове майно, що підтверджується довідкою-розрахунком № 9 від 26.07.2019 року (а.с.12). В своєму рапорті на ім"я командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 просить звільнити його з військової служби, має заборгованість за недонос речового майна в сумі 5604,06 грн. Претензій до військової частини не має (а.с.16). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2019 року №148 старшину ОСОБА_1 , що перебуває у розпорядженні командира частини у зв"язку із самовільним залишенням частини, звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.07.2019 року №24-РС, з 26.07.2019 року виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення, проведено відрахування вартості речового майна в сумі 5604 грн. 06 коп. (а.с.9). Згідно копії витягу з розрахунково-платіжної відомості №08/3 за липень 2019 року на виплату грошового забезпечення звільненому з військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 було здійснено відрахування коштів з грошового забезпечення в сумі 112,55 грн. (а.с.13). Із книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 вбачається, що за відповідачем рахується дебіторська заборгованість перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 в сумі 5604,06 грн., з якою ОСОБА_1 ознайомлений 26.07.2019 року (а.с.14-15). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положенням абзацу 2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Згідно абзацу 7 ст.4 розділу 3 Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за №232, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до п.2 постанови Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 року за № 243/95 - ВР відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Пунктом 31 постанови Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 року за №243/95 - ВР визначено, що у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. За наведених обставин, оскільки заборгованість перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 в сумі 5491,51 грн. відповідачем не сплачена, заперечень щодо позову, так само як і відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2102 грн. Керуючись ст.1166 ЦК України, Законом України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 року №243/95-ВР, Інструкцією «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженою наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 141, ч.1 ст.259, 263-265, 273, 274, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд- В И Р І Ш И В :
Суддя Т.С.Рябенька