печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Правекс-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненими договорів поруки та іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

У травні 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати припиненим договір поруки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року і договір іпотеки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року, укладені з ПАТ «Правекс-Банк», та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за № 7725289 від 12 серпня 2008 року про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року, внесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І. В. та виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 7725155 від 26 травня 2011 року).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що строк дії договору поруки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року, з врахуванням змін та доповнень, закінчився 23 травня 2015 року і відповідно порука позивача за зобов`язаннями позичальника припинена з 24 травня 2015 року. Зважаючи, що договір поруки припинений з 24 травня 2015 року можна дійти до висновку, що і договір іпотеки є припиненим з 24 травня 2015 року.

Відповідач не визнав позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши у відзиві, що позивач згідно з договором поруки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року на даний момент примусово виконується зобов`язання відповідно до відкритого виконавчого провадження від 10 березня 2019 року на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року у справі 757/4634/13-ц, тому, немає реальних підстав визначених цивільним законодавством для припинення договорів іпотеки і поруки.

ІІ. Процесуальні дії.

29 травня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

03 червня 2019 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 11 червня 2019 року позивачем направлено позовну заяву у новій редакції /а. с. 35-36, 38-39/.

18 червня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін /а. с. 75-76/.

12 липня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов /а. с. 78-84/.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

12 серпня 2008 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк») та ОСОБА_1 уклали договір поруки № 5-044/08Ф, згідно з яким поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання у повному обсязі зобов`язань ОСОБА_2 за договором про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитним договором № 1 у строк до 12 серпня 2011 року у розмірі 463 800, 00 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору № 1, відшкодування збитків та іншої заборгованості та за договором про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування № 1-065/08Ф від 12 серпня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитним договором № 2 у строк до 12 серпня 2011 року у розмірі 2 244 792, 00 грн та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору № 2, відшкодування збитків та іншої заборгованості /а. с. 46-49/.

Відповідно до пункту 4.1 договору поруки, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення і діє до 12 серпня 2014 року.

25 травня 2011 року сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору поруки, яким, зокрема було внесені зміни до предмету договору та п. 4.1. договору поруки /а. с. 50-51/.

З урахуванням змін, внесених договором про внесення змін та доповнень від 25 травня 2011 року до договору поруки, позивач виступив поручителем з приводу виконання зобов`язань позичальником за договором про відкриття кредитної лінії № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року, а пункт 4.1. договору поруки був змінений у частині строку дії, а саме сторонами було погоджено строк дії договору поруки до 23 травня 2015 року.

12 серпня 2008 року сторонами, з метою забезпечення виконання поруки позивача за зобов`язаннями позичальника за договором про відкриття кредитної лінії № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року та за договором про відкриття кредитної лінії № 5-065/08Ф від 12 серпня 2008 року, - позивач виступив майновим поручителем та підписав з відповідачем договір іпотеки № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року, за яким позивач передав в забезпечення виконання зобов`язань позичальником за договорами про відкриття кредитної лінії № 5-044/08Ф та № 5-065/08Ф від 12 серпня 2008 року, належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

20 травня 2011 року сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, які стосувалися предмету в частині виключення із забезпечення договору про відкриття кредитної лінії № 5-065/08Ф від 12 серпня 2008 року.

19 червня 2013 року рішенням Печерського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 01 жовтня 2013 року, у справі № 757/4634/13-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Правекс-Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, задоволено позов банку і присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 255 835, 00 доларів США, що становить 2 044 889, 16 грн та судові витрати у розмірі 3 441, 00 грн, відмовлено у задоволенні зустрічних позовів (реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 32105089).

Окрім того, як вказано у відзиві, на виконання рішення суду від 19 червня 2013 року відкрито 10 березня 2019 року виконавче провадження, для примусового виконання.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У частині першій ст. 598 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України, в редакції чинній станом на момент укладання договору поруки, порука припиняється, зокрема після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Договір поруки містить п. 4.1. у якому, з урахуванням змін та доповнень, встановлено, що строк дії договору поруки встановлений до 23 травня 2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідно до частини першої, другої ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно з частиною першою, другою ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Також, у частині першій ст. 559 Цивільного кодексу України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Керуючись ст. 611 Цивільного кодексу України, можна зробити висновок, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що АТ «Правекс-Банк» у 2013 році звертався до суду із позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з вимогами про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 5-044/08Ф, оскільки позичальником було порушено грошове зобов`язання, який рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2013 року задоволено, рішення набрало законної сили і подано до виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Також, за загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, відповідно до частини першої, другої ст. 598 Цивільного кодексу України).

Таким чином, оскільки зобов`язання за кредитним договором № 5-044/08Ф від 12 серпня 2008 року позичальником ОСОБА_3 були порушені, а поручитель та іпотекодавець ОСОБА_1 зобов`язалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання у повному обсязі зобов`язань, уклавши із банком договір поруки та договір іпотеки, внаслідок чого у примусовому порядку було розпочато виконання рішення суду про солідарне стягнення заборгованості, підстави вважати зобов`язання ОСОБА_1 перед кредитором припиненими відсутні.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про необґрунтованість позову.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст. ст. 3, 8, 21, 55, 129, 129-1 Конституції України,

ст. ст. 1-16, 22, 509, 525, 546, 553, 559, 598, 599, 611, 626, 628, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Правекс-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненими договорів поруки та іпотеки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 вересня 2020 року.

Суддя І. В. Литвинова