Справа № 212/5565/20
У Х В А Л А

18 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б. за участю секретаря судового засідання: Бесараб О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КРИВОРІЗЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КРИВОРІЗЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вимог ст. 274 ЦПК України, а також категорії та складності справи, наявності в матеріалах позову доказів, копії яких засвідчені належним чином, судом під час відкриття провадження вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам направлені копії ухвали про відкриття провадження та призначення її до розгляду.

Відповідач КП «КРИВОРІЗЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДОР скористався своїм процесуальним правом подання відзиву, який подали через канцелярію суду 19 серпня 2020 року з доказами направлення 18 серпня 2020 року відзиву на позовну заяву на адресу позивачки ОСОБА_1 .

19 серпня 2020 року на електронну адресу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання від позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з (повідомленням) викликом сторін, оскільки вона бажає надати пояснення по справі, та має намір заявляти клопотання про виклик свідків та проведення експертизи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.

18 вересня 2020 надійшло повторне клопотання від позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з (повідомленням) викликом сторін, оскільки вона бажає надати пояснення по справі, та має намір заявляти клопотання про виклик свідків та проведення експертизи, що буде сприяти дотриманню принципів рівності, змагальності та диспозитивності. Крім цього, позивачка на підставі моніторингу ухвал про відкритті провадження, які містяться в ЄДРСР, звертає увагу на вибірковість справ до яких суддя застосовує рекомендації ВП та РСУ.

Суд, повторно наголошує увагу на наступному: завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» Цивільний процесуальний кодекс України набув чинності новою редакцією. Однією з новел Кодексу є встановлена можливість розгляду цивільних справ в спрощеному проваджені без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи.

За частиною п`ятою статті 4 цього Кодексу - жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Участь сторін у розгляді справи у випадку спрощеного провадження без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи реалізується шляхом заяв по суті справи, до яких відносяться позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, у яких учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору і в разі необхідності додають докази.

Право учасників справи на подання заяв по суті справи встановлене частиною 4 статті 174 ЦПК України.

Наведене вказує, що через подання вказаних заяв учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Вирішуючи заявлене стороною позивачки клопотання суд виходить з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку, зокрема позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами ч. 6 ст. 279 КПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

30 липня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зазначену позовну заяву прийнято, відкрито провадження з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, крім того визначено строк для подання сторонами заяв по суті справи, про що відповідача було належним чином повідомлено. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, обґрунтувавши свою позицію щодо невизнання позовних вимог та надавши до суду відзив з доданими документами, що, на думку суду є належною реалізацією права сторони у спорі на доступ до суду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, а також на захист своїх прав та інтересів відповідно до ст. 15 ЦК України та дотримання завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених ст. 2 ЦПК України.

Додатково суд зазначає, що обрання того чи іншого порядку спрощеного позовного провадження залежить також від обставин справи і дескриційними повноваженнями суду.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КРИВОРІЗЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне, з урахуванням основних засад національного судочинства та практику Європейського суду з прав людини, встановити такий порядок судового провадження, який максимально забезпечить реалізацію права сторін на змагальність з урахуванням пандемії.

Виходячи зі змісту ст. 19 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 3 ст. 274 ЦПК України, виходячи зі своїх дискреційних повноважень у вирішенні вказаних питань, суд не вбачає у заяві позивачки обґрунтованих підстав для розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Отже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 277 ЦПК України вказану заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1-4, 11, 174, 274, 276, 277, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу суду складено та підписано без проголошення 18 вересня 2020 року.

Суддя І. Б. Чайкін