справа №619/2708/19
провадження №2/619/117/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - судді-Жорняк О.М..
за участю:секретаря судового засідання-Коротченко А.А.,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Універсальна біржа «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обгрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Ще до своєї смерті в 1997 році він придбав у власність 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № Н8-680 від 25.09.1997 із ОСОБА_2 . В зв`язку з юридичною необізнаністю сторони ухилилися від нотаріального посвідчення договору, але його державна реєстрація в Дергачівському БТІ згідно ст. 210 ЦК України здійснилася (ст. 227ЦКУ-1963).Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з домоволодіння АДРЕСА_1 . Це спадкове майно фактично перейшло у володіння його матері - ОСОБА_4 , яка там проживала.
ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати, ОСОБА_4 , померла; юридично спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_3 не оформляла.
Отже, він ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем після своїх батьків та фактично вступив у спадщину після їх смерті.
Спадщина складається: з 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали його батькові ОСОБА_3 в порядку спадкування; з 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали його батькові ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу № Н8-680 від 25.09.1997, зареєстрованому на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» (правонаступником якої на цей час є Універсальна біржа «Україна») та зареєстрованому Дергачівським БТІ Харківської області.
18 лютого 2019 року він подав документи для оформлення спадщини після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області.
20 лютого 2019 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Якименко О.І. у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено на підставі того, що договір № Н8-680 від 25.09.1997 нотаріально не посвідчений, як того вимагала на той час ст. 227 ЦК УРСР 1963 р. (за яким частка спадкового майна становить 13/20 частин).
Викладене підтверджується: свідоцтвами про смерть батька та матері, свідоцтвом про одруження його батьків, свідоцтвом про його народження, заповітом ОСОБА_5 технічним паспортом на будинок, свідоцтвом про право на спадщину по закону, договором № Н8-680 від 25.09.97, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідкою КП «БТІ» Дергачівської районної ради.
У зв`язку з чим просить визнати договір купівлі продажу № Н8-680 від 25.09.1997- дійсним та визнати за ним право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
08 серпня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 06 вересня 2019 року на 09 годин 00 хвилин.
04 лютого 2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 03 березня 2020 року на 09 годин 00 хвилин.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та справу розглядати в його відсутність. У разі неявки відповідача, просить постановити заочне рішення.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.
В судове засідання відповідач, представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника селищної ради.
В судове засідання третя сторона представник Універсальної біржі «Україна» - не з`явився, надав суду відзив, в якому просив позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованого 25.09.1997 Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» - задовольнити, посилаючись на те, що угоди, оформлені на біржі в 1996 році не потребували нотаріального посвідчення ( ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Підтвердженням того э те, що договори купівлі-продажу нерухомості, оформлені на біржі нерухомості, приймалися всіма бюро технічної інвентаризації для реєстрації. С 1996 по 1998 рік БТІ керувалися «Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджені Наказом Державного комітету України по ЖКХ № 56 від 13.12.1995. Навіть право власності на житловий будинок, квартиру та інші споруди при відчуженні можуть підтверджуватися як нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, договором дарування, так і договором купівлі-продажу , який зареєстровано на біржі нерухомості.
Суд вважає за можливе розглядати справу по суті за відсутності відповідача ОСОБА_2 .
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого с. Вільшани Дергачівського району Харківської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №107.
Ще до своєї смерті в 1997 році ОСОБА_3 придбав у власність 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № Н8-680 від 25.09.1997, де відповідач по справі ОСОБА_2 є продавцем, а ОСОБА_3 покупцем. Договір був укладений на біржі нерухомості та основних фондів «Україна». В зв`язку з юридичною необізнаністю сторони ухилилися від нотаріального посвідчення договору, але його державна реєстрація в Дергачівському БТІ згідно ст. 210 ЦК України здійснилася (ст. 227ЦКУ-1963).
Згідно заповіту від 04 червня 1976 року, дід позивача ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповідав своєму синові ОСОБА_3 майно, яке йому належить.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, батько позивача ОСОБА_3 отримав 7/20 частин житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Після смерті батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з домоволодіння АДРЕСА_1 . Це спадкове майно фактично перейшло у володіння його матері - ОСОБА_4 , яка там проживала.
Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 1952 року в с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №61.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія НОМЕР_1 , виданого с. Вільшани Дергачівського району Харківської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача - ОСОБА_4 , померла, юридично спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_3 не оформляла.
Спадщина складається: з 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали батькові позивача ОСОБА_3 в порядку спадкування; з 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали його батькові ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу № Н8-680 від 25.09.1997, зареєстрованому на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» (правонаступником якої на цей час є Універсальна біржа «Україна») та зареєстрованому Дергачівським БТІ Харківської області.
Якщо спадкоємець за законом або за заповітом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (тобто до спадкоємців спадкоємця), відповідно до ст. 1276 ЦК України.
Отже, ЦК України передбачає, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, навіть якщо він не вчинив жодних дій, але наявні передбачені законом певні факти, наприклад: постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, неподання заяви про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) свідчать про прийняття цієї спадщини, а якщо спадкоємця, який помер після відкриття спадщини, на час відкриття спадщини стосується хоча б одна із таких юридичних фактів, то цей спадкоємець вважається таким, що спадщину прийняв, навіть якщо він помер через день після відкриття спадщини.
Після смерті батьків, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після своїх батьків, який фактично вступив у спадщину після їх смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ч.І ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч.І ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.
Частиною 1 ст. 178 ЦК України, передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені із цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.
Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Наведені обставини свідчать про те, що покійний батько позивача ОСОБА_3 , придбав 13/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі- продажу № Н8-680 від 25.09.1997, зареєстрованому на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» (правонаступником якої на цей час є Універсальна біржа «Україна») та зареєстрованому Дергачівським БТІ Харківської області, який відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) повинен бути нотаріально посвідчений. Згідно з загальними засадами про спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, в тому числі ті права, які спадкодавець повинен був реалізувати, як на набуття права власності на об`єкт нерухомості. Єдиний спадкоємець першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був їхній син позивач по справі - ОСОБА_1 , який в порядку ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, та відповідно прийняв всі права та обов`язки померлих батьків, які не встигли оформити спадщину, та відповідно в порядку ст. 1276 ЦК України спадкові права прийняв їх син - позивач по справі - ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець до якого в порядку спадкування перейшли всі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі прав вимог про визнання спірного договору дійсним та визнання права власності за покійними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із спадковою трансмісією з подальшим визнанням прав власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом.
З існуючого правовідношення вбачається, що оформити спадкові права через нотаріальну контору не має можливості, оскільки пред`явлений Договір купівлі-продажу укладений на біржі в порушення ст. 47 ЦК УРСР (1963 року).
У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13,41 Конституції України).
Враховуючи, що спірний договір був укладений у 1997 році до набрання чинності Цивільного кодексу України то відповідно до вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулюють спірні правовідносини на час їх виникнення.
На час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами, угода не була належним чином нотаріально посвідчена. На теперішній час відсутність нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі- продажу не дає можливості оформити спадкові права, що і послужило підставою для звернення до суду.
На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
З тексту договору встановлено, що 25.09.1997, сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавця, який прийняла оплату та передав у володіння і користування ОСОБА_3 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , тобто сторони виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу.
Вартість майна визначено, на підставі Звіту про оцінку майна проведеного Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», відповідно до якого ціна складає 268 229,00 гривень.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 351, 352, 354, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати договір купівлі-продажу № Н8-680 від 25 вересня 1997 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» та зареєстрований Дергачівським БТІ Харківської області 30.09.1997, за № 291 - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті батьків - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (Ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

відповідач: Вільшанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, місцезнаходження: смт. Вільшани, вул. Центральна,4;

третя особа: Універсальна біржа «Україна» місцезнаходження: 61200, м. Харків, пл. Конституції,1 Палац Праці, 7-й під`їзд, 5-й поверх.

Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя О. М. Жорняк