Справа №263/8611/20
Провадження №2/263/1963/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйов О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є рідним сестрами. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 , у зв`язку із чим відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0311 га за кадастровим номером :01:022:0229 та 47/100 часток житлового будинку, розташованого цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулась до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач спадщину після смерті матері, у встановленому законом порядку, не прийняла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги після смерті якого були позивач, відповідач та їх матір ОСОБА_3 . Позивач та її матір ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживали з ним на момент смерті. Мати ОСОБА_3 за життя спадщину не оформила, а відповідач спадщину після смерті батька, у встановленому законом порядку, не прийняла. Позивач звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових справи, однак постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1648/02-31 та № 1647/02-31 від 07.07.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно після померлих батьків, оскільки на час смерті батька не було визначено часток у спільній власності між подружжям, та мати не оформила свої спадкові права, хоча фактично прийняла спадщину. У зв`язку із викладеним, просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,0311 га за кадастровим номером :01:022:0229 та 47/100 часток житлового будинку, розташованого цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій остання визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жданівським районним ЗАГС Донецької області 24.05.1963 року, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 20.06.2017 року вбачається, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Жовтневому районі міста Маріуполя, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05.09.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у Жовтневому районі міста Маріуполя, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11.05.2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 586412, на підставі рішення Маріупольської міської ради від 29.03.2011 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 .

На підставі договору дарування, посвідченого Першою жданівською державною нотаріальною конторою 05.09.1977 року за реєстром № 8231, 47/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді частки земельної ділянки площею 0,0311 га за кадастровим номером :01:022:0229 та частка у власності 47/100 часток житлового будинку, розташованого цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частки земельної ділянки площею 0,0311 га за кадастровим номером :01:022:0229 та частка у власності 47/100 часток житлового будинку, розташованого на цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , та частки зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, які вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Постановами Державного нотаріуса Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П. 1648/02-31 та № 1647/02-31 від 07.07.2020 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після померлих батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки на час смерті батька не було визначено часток у спільній власності між подружжям, та мати не оформила свої спадкові права, хоча фактично прийняла спадщину.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого її оголошено померлою.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 на час смерті обох батьків була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_4 , виданого 03.11.1998 року та не заперечується відповідачем.

Крім цього, померла ОСОБА_3 також була зареєстрована та фактично проживала на момент смерті з спадкодавцем ОСОБА_4 , у зв`язку із чим вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила спадкових прав на Ѕ частину спадщини, що також було встановлено Державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П. у своїй постанові № 1648/02-31 від 07.07.2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батьків, у встановленому законом порядку, не прийняла, що також не заперечувалось відповідачем.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину в рівних долях прийняли позивач ОСОБА_1 та дружина померлого ОСОБА_3 , такі, що проживали на момент смерті зі спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_3 спадщину в повному обсязі прийняла позивач ОСОБА_1 , однак, оскільки її мати за життя не оформила своїх спадкових прав, та долі її батьків у спільній власності не були визначені, позивач на теперішній час позбавлена можливості оформити свої спадкові права, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим звернулась до суду.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на вказане, суд вважає, що оскільки позивач, як спадкоємець прийняла спадщину після смерті її батьків, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, відповідач визнав позов і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, то слід захистити права позивача та в судовому порядку

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, а відповідач визнав такі позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 50 % сплаченого нею судового збору під час звернення до суду, та позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50 % сплаченого нею судового збору під час звернення до суду.

На підставі ст.ст. 182, 392, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст . 4, 12, 13, 77-78, 89, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИІВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку площею 0,0311 га за кадастровим номером :01:022:0229 та 47/100 часток житлового будинку, розташованого цій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % сплаченого нею судового збору під час звернення до суду у сумі 420,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого під час звернення до суду, шляхом зобов`язання Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі в Донецькій області повернути сплачений судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок, внесений ОСОБА_1 , відповідно до платіжного доручення № 5759115 від 03 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Л.Соловйов