Справа № 158/3325/19
Провадження № 2/0158/103/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Поліщук С.В.
секретаря - Груби М.Є.
за участю позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
У вказаному будинку також зареєстрований її колишній чоловік - відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за вказаною адресою не проживає близько 2 років.
З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 у належному їй житловому приміщенні не проживає, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.01.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, заперечив обставини викладені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, посилаючись на те, що він час від часу приїжджає до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , частково сплачував кошти за придбання вказаного житлового будинку, не втратив інтерес до спірного житла, просив у задоволені позову відмовити. Однак визнав той факт, що понад шість місяців не проживає у вищевказаному будинку.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 190322834 від 26.11.2019 року, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2017 року, ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.09.2017 року, позивач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який успадкувала після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8, 9-10, 11/.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
Оскільки, позивач ОСОБА_1 є власником вказаного будинку, тому наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.
Як вбачається з довідки про склад сім`ї № 768 від 02.12.2019 року та копії будинкової книги, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 , діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12).
Відповідно до акту комісії сільської ради про факт не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_2 від 02.12.2019 року та повідомлення Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області № 9550/54/01-2013 від 04.12.2019 року ОСОБА_2 , 1973 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 не проживає протягом двох років (а.с.13, 14).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 є особистою власністю позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 всупереч ст. 81 ЦПК України будь-яких доказів постійного проживання у спірному житловому будинку не надав, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплачених судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд -
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук

Повний текст рішення складений 06.03.2020 року