Справа № 703/3002/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.,

з секретарем Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/3002/19

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП.

В обґрунтування позову зазначив, що 02 вересня 2018 року близько 14 години 35 хвилин по вул. Незалежності-Уманській в м. Смілі Козін ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Рено Трафік» реєстраційний № НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з належним ОСОБА_4 автомобілем «Нісан Максіма» реєстраційний № НОМЕР_2 .

Постановою Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КуПАП.

Внаслідок ДТП автомобіль «Нісан Максіма» отримав механічні пошкодження. Ним було проведено відновлювальний ремонт автомобіля і витрачено 86095 грн. 16 коп. на придбання комплектуючих та на проведення цього ремонту. Для відшкодування збитків він звернувся до НАСК «Оранта», де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 .

Оскільки страхова компанія виплатила йому лише 23829 грн. 74 коп. страхового відшкодування, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 решту понесених ним витрат, що становить 62265 грн. 42 коп., та 3000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив задоволити його з наведених в ньому підстав. Зазначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в НАСК «Оранта» із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100000 грн. Оскільки розмір страховки повністю покриває понесені позивачем матеріальні збитки, то підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 02 вересня 2018 року близько 14 години 35 хвилин по вул. Незалежності-Уманській в м. Смілі, керуючи автомобілем «Рено Трафік» реєстраційний № НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з належним ОСОБА_4 автомобілем «Нісан Максіма» реєстраційний № НОМЕР_2 , який, в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» реєстраційний № НОМЕР_3 , який зупинився попереду транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Смілянського міськрайонного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 703/3302/18 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. Постанова набрала законної сили 16 жовтня 2018 року.

Відповідно до полісу № АК/9582452 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 з 24 грудня 2017 року по 23 грудня 2018 року була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Згідно з п. 4 цього полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить сто тисяч гривень.

03 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомив цю страхову компанію про ДТП, яка сталася в т.ч. за участю ОСОБА_2 та подав заяву про страхове відшкодування.

В цей же день провідним спеціалістом ПАТ «НАСК «Оранта» було оглянуто автомобіль ОСОБА_4 за участю позивача та складено протокол огляду транспортного засобу з детальним переліком пошкоджень та зазначенням деталей, які підлягають заміни та ремонту. В ньому, також, міститься перелік пошкоджень, які не пов`язані з ДТП: верхня решітка радіатора на капоті та облізла емблема. Цей протокол містить підпис позивача, зауважень та доповнень ним не вказано.

На підставі заяви ОСОБА_6 та наведеного протоколу було проведено автотоварознавче дослідження № АА9530РН-2, у відповідності з яким вартість ремонтно-відновлювальних робіт (без врахування зносу деталей, що замінюються) становить 37901, 31 коп., з яких вартість виконаних робіт визначено у сумі 6463 грн. 00 коп., вартість використаних матеріалів 11336 грн. 06 коп., вартість запасних частин 20102 грн. 25 коп. Спеціалістом, також, було визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу у розмірі 0,70. Таким чином, матеріальний збиток з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права, завданий власникові автомобіля «Нісан Максіма» реєстраційний № НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, було визначено у розмірі 23829 грн. 74 коп. Наведені обставини, крім зазначеного дослідження, підтверджуються розрахунком страхового відшкодування, зведеною таблицею даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку та ремонтними калькуляціями до дослідження.

Позивач визнав, що отримав зазначену суму страхового відшкодування.

ОСОБА_4 стверджує, що ним були проведено відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого становила 86095 грн. 16 коп. На підтвердження викладених обставин надав суду рахунок-фактуру № РФ-0000324 від 19 жовтня 2018 року, в якому зазначено перелік виконаних робіт та використаних матеріалів, акт приймання-передачі виконаної роботи № 324 та квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату цих робіт.

З рахунку-фактури вбачається, що позивачем окрім деталей, які підлягали заміні на підставі протоколу огляду транспортного засобу, було придбано деталі, які не були пошкодженні під час ДТП, а саме решітка радіатора. Крім того, не міститься в переліку пошкоджень, а також необхідності її заміни, і шина бампера. Деталі, які іменуються як правий і лівий кронштейн кріплення, є загальними і можуть бути використані як під час ремонту верхньої решітки радіатора, яка не входить до переліку пошкоджень, отриманих під час ДТП, так і під час ремонту інших деталей. Перелік робіт є загальним і суд не в змозі розмежувати їх вартість з урахуванням того, які були проведені для ремонту тих пошкоджень, які не були отримані під час ДТП. Крім того, позивачем не зазначено необхідності проведення антикорозійної обробки.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності з ч. 1 ст. 79, ч.1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведене, при визначені розміру завданої позивачу шкоди суд виходить з тих даних, які були отримані страховою компанією і були враховані під час визначення розміру страхового відшкодування.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч.1 ст.1188 ЦК)

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 наведеного Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Таким чином, страхова компанія повинна була відшкодувати позивачеві вартість матеріального збитку, завданого внаслідок його пошкодження в ДТП, з урахуванням зношеності деталей, а решту суми, необхідної для відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, має відшкодувати відповідач.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахуванням зносу і вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу. З урахуванням наданих сторонами доказів і доведених обставин, суд вважає що розмір збитків, які підлягають стягненню на користь позивача становить 14071 грн. 57 коп. (37901,31-23829,74).

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав

У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що участь у ДТП, пошкодження власного майна негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до його душевних страждань. З урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає, що визначений ОСОБА_4 розмір відшкодування моральних страждань є розумним і справедливим.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) "про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті вчинення ДТП" у загальній сумі 65 265 грн. 42 коп., в тому числі 62265 грн.42 коп. - матеріальних збитків, 3000 грн. - моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки у сумі 34173 грн. 82 коп., розмір компенсації за моральну шкоду у розмірі 3000 грн., судовий збір у сумі 437 грн. 66 коп., а всього 37611 грн. 48 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 02 березня 2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк