ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

18 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 641/7978/18

провадження № 22-ц/818/3630/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С.. Маміної О.В.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 30 квітня 2020 року, ухвалене суддею Глоба М.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником автомобіля марки «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 . 05.06.2018 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль. Провина ОСОБА_2 встановлена постановою суду від 15.08.2018 року. Після ДТП він був госпіталізований до медичного закладу. Встановлений діагноз: закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забої м`яких тканей голови. Гіпертонічна хвороба. На придбання ліків він витратив 4004 грн. 63 коп. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 06.07.2018 року, йому, як власнику автомобіля марки «Skoda Fabia» був спричинений в результаті ДТП матеріальний збиток 48888 грн. 69 коп. За виготовлення вказаного звіту він сплатив 1200 грн. 00 коп. На час ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у СК «Брокбізнес. Страховим договором передбачена франшиза у сумі 510 грн. 00 коп. 19.09.2018 року він отримав переказ у сумі 33205 грн. 44 коп. за відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Разом з тим, вказаної суми недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 йому була також спричинена моральна шкода у розмірі 5000 грн. 00 коп. Він поніс витрати за сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Просив стягнути з СК «Брокбізнес» на його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у розмірі 15683 грн. 25 коп., витрати на лікування у розмірі 4004 грн. 69 коп., витрати на проведення оцінки у розмірі 1200 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн. 00 коп.: стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 2500 грн. 00 коп.; стягнути солідарно з СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 на його користь судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 30 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 витрати на лікування у розмірі 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн. 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн. 00 коп., а всього 3010 (три тисячі десять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з СК «Брокбізнес» на його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у розмірі 15683 грн. 25 коп., витрати на лікування у розмірі 4004 грн. 69 коп., витрати на проведення оцінки у розмірі 1200 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн. 00 коп.: стягнути солідарно з СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 на його користь судовий збір у розмірі 621 грн. 14 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4190 грн. 00 коп. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом помилково було зменшено розмір відшкодування матеріальної шкоди, оскільки жодних доказів на спростування звіту про оцінку автомобіля від 06.07.2018 року та зазначеного в ньому розміру матеріальної шкоди відповідачем не надана, матеріали справи не містять. Вказує також, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що отримавши від СК «Оранта» в порядку прямого врегулювання збитків узгоджений розмір страхового відшкодування у розмірі 33205 грн. 44 коп. позивача погодився із вказаним розміром та що ця сума є остаточною. Зазначає, що позивач не погодився із такою сумою відшкодування та звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення дійсного розміру завданої шкоди. Посилається на те, що розмір понесених збитків підтверджується належним висновком кваліфікованого спеціаліста оцінщика майна, який відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. Також посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно було зменшено розмір моральної шкоди. Визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами є вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 витрати на лікування у розмірі 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн. 77 коп. та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн. 00 коп., а всього 3010 (три тисячі десять) грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2018 року, ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як встановлено судом, 05.06.2018 року на перехресті вул. Іванова з вул. Мироносицькою у м. Харкові, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 , по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілям, які рухались по головній дорозі, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 ., під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків (а.с. 8).

Власником автомобіля марки «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , а автомобіля марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 (а.с. 7, 75).

В період з 05.06.2018 року по 15.06.2018 року ОСОБА_1 проходив лікування у КЗОЗ «Харківська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мєщанінова». Повний діагноз: закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забої м`яких тканій голови. Гіпертонічна хвороба. За час знаходження у стаціонарі лікарні, хворий придбавав за власні кошти медичні препарати. Виписаний для подальшого лікування у невропатолога за місцем проживання (а.с. 9-10).

Згідно висновку звіту № 201/2018 від 06.07.2018 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 05.06.2018 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає 48888 грн. 69 коп. (а.с. 12-37). Вартість складання звіту складає 1200 грн. 00 коп. (а.с. 38).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Toyota» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 застрахована у СК «Брокбізнес», цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «Оранта», що підтверджується полісами серії АК № 8946471 та серії АМ № 0745980 відповідно (а.с. 39-40).

05.06.2018 року ОСОБА_2 повідомив СК «Брокбізнес» про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 70-73).

23.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Оранта» із заявою про страхове відшкодування та після узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком, 19.09.2018 року ПАТ «Оранта» сплатила 33205 грн. 44 коп. (а.с. 41, 150-152).

Після звернення ОСОБА_1 до СК «Брокбізнес», остання сплатила йому витрати на придбання лікарських засобів у сумі 2736 грн. 92 коп. та 136 грн. 85 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 2873 грн. 77 коп. (а.с. 135-136, 190-192).

Згідно частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України).

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Суд першої інстанції вважав безпідставними вимоги позивача про стягнення з СК «Брокбізнес» різниці матеріального збитку у розмірі 15683 грн. 25 коп. та витрат на проведення оцінки у розмірі 1200 грн. 00 коп., оскільки він, отримавши від СК «Оранта» в порядку прямого врегулювання збитків узгоджений розмір страхового відшкодування у розмірі 33205 грн. 44 коп. (за виключенням 510 грн. 00 коп. франшизи), погодився із вказаним розміром, що підтверджується його заявою про страхове відшкодування від 23.07.2018 року та узгодженням суми страхування відшкодування за страховим випадком від 23.07.2018 року (а.с. 150-152).

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Згідно розрахунку страхового відшкодування ПАТ НАСК «Оранта» розмір матеріального збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження транспортного засобу «Skoda Fabia» державний номер НОМЕР_1 , складає 33 715,44 грн. Відповідно до узгодження страхового відшкодування за страховим випадком № 1734 від 23.07.2018 р., позивач узгодив розмір страхового відшкодування в обсязі 33 205,44 грн., узгоджена страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. (а.с. 149)

З вказаною оцінкою позивач ОСОБА_1 фактично погодився, її результати не оскаржував та отримав від ПАТ НСК «Орната» страхове відшкодування в загальній сумі 33 715,44 грн. без зауважень.

Представник СК «Брокбізнес» вказує, що згідно Угоди про пряме врегулювання збитків від 25.03.2016 р., кожен Страховик надає кожному іншому Страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформлення всіх необхідних документів для виплат страхових відшкодувань.

Також посилається на те, що відповідно до п. 2.1 Положення про пряме врегулювання збитків затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.16 (далі - Положення), при прямому врегулюванні збитків Страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати Потерпілому в ДТП, з яким такий Страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП. Після проведення такої страхової виплати Страховик відповідального компенсує Страховику потерпілого сплачені кошти відповідно до умов Розділу 5 цього Положення. Відповідно до п. 3.1 Положення, для визначення розміру збитку, пов`язаного з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, Страховик потерпілого має право: а) самостійно оцінювати збиток; б) оцінювати збиток за згодою з Потерпілим.

Зазначені доводи не спростовані матеріалами справи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Позовних вимог про стягнення відшкодування матеріальної шкоди із ОСОБА_2 позивач не заявляв.

Колегія погоджується із висновками суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування моральної шкоду 2500,00 грн. з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Оскільки пошкодження автомобіля призвело до виникнення у позивача негативних емоцій, переживань та неможливості нормального користування автомобілем, що в свою чергу призвело до душевних страждань ОСОБА_1 , порушення звичного способу його життя.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було ухвалено рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2500 грн. в межах заявлених позовних вимог.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ СК «Брокбізнес» моральної шкоди у розмірі 2500 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою, моральна шкода відшкодовується страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Сума страхового відшкодування моральної шкоди була правильно визначена ПрАТ СК «Брокбізнес» у відповідності до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 30 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна