РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Після її смерті залишився заповіт посвідчений 08 грудня 2017 року секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту ОСОБА_4 на випадок своєї смерті належну їй земельну ділянку, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району заповіла йому ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а також на спадщину за законом, яка не охоплена заповітом, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 має право на успадкування спадкового майна, яке належало його бабусі ОСОБА_4 . Окрім нього, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавці - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які відмовились від належної їм частки у спадковому майні.

Він у визначений законом шестимісячний термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту , посвідченого на його ім`я, і ніхто йому про це не сказав і не повідомив, а також вважав, що спадщину мають приймати спадкоємці першої черги за законом - відповідачі по справі його мати ОСОБА_2 та тітка ОСОБА_3 .

В зв`язку із вищевказаними обставинами, позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, також подали суду письмові заяви згідно яких заявлені позивачем позовні вимоги визнали повністю, просили суд слухати справу у їх відсутності.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

У відповідності до державного акту на право власності на землю Р1 № 111745 від 12 червня 2003 року, ОСОБА_4 на підставі розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 08.04.2003 року № 129 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,17 гектарів , яка розташована на території Ласківської сільської ради передана для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до заповіту від 08 грудня 2017 року, посвідченого секретарем Зарічанської сільської ради Юхимюком І.В., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження належну їй земельну ділянку, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, згідно державного акта Р-1 № 111745, заповіла позивачу ОСОБА_1 . Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 16 березня 2018 року.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, а саме на земельну ділянку розташовану на території Ласківської сільської ради, площею 2,17 га для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, з письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, яка не охоплена заповітом, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1262 ЦК України, спадкоємцем другої черги спадкового майна, яке належало ОСОБА_4 , є її онук ОСОБА_1 .

Інший спадкоємці за законом першої черги, якими є діти спадкодавця, а в той же час мати та тітка позивача, відмовились від належної їм частки у спадковому майні, про що подали відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

06 липня 2020 позивач звернувся до державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , на що отримав відповідь № 684/01-16 від 06 липня 2020 року, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і проте, що він пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, як встановлено у справі та підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті бабусі, він у встановлений законом шестимісячний строк, не звернувся із заявою про прийняття спадщини до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у зв`язку тим, що йому не було відомо про існування заповіту, а також вважав, що спадщину мають приймати спадкоємці першої черги за законом - відповідачі по справі його мати ОСОБА_2 та тітка ОСОБА_3 .

Суд вважає, що причини названі позивачем не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску ним строків для прийняття ним спадщини по смерті його бабусі, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в чотири місяці для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України та на підставі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1 Першого протоколу цієї ж Конвенції, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), додатковий строк тривалістю в 4 (чотири) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер