Справа № 466/5501/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«15» вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Лань М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про надання дозволу на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - квартири АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження №57308821.

Подання обґрунтовано тим, що у нього, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В., на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ №466/5501/17, який виданий 30 травня 2018 року Шевченківським районним судом м Львова, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 60 200 грн. суми основного боргу за договором позики, інфляційні витрати у розмірі 56 455,56 грн., 3% річних в розмірі 5 348,73 грн., а всього 122 004, 29 грн.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В не з`явився. Однак, до суду надіслав заяву, з якої вбачається, що він просить подання задовольнити, проводити розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.439 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ №466/5501/17, який виданий 30 травня 2018 року Шевченківським районним судом м Львова, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 60 200 грн. суми основного боргу за договором позики, інфляційні витрати у розмірі 56 455,56 грн., 3% річних в розмірі 5 348,73 грн., а всього 122 004, 29 грн.

26 вересня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої скерована боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог закону (а.с.90).

В ході виконання, 26 вересня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.91,93).

Згідно з відповіддю АТ «Оксі Банк», АТ «Кредобанк», АТ КБ «Львів», АТ «ПроКредит Банк», АТ «ВіЕс Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «ВТБ Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Укргазбанк», AT «Укрексімбанк», АБ «Південний», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Банк Восток», ПАТ «Укрсоцбанк», AT «Ощадбанк», в боржника відсутні відкриті рахунки та кошти в банківських установах, договори про найм банківських скринь та зберігання цінностей з боржником не укладались (а.с.94-117).

Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру МВС від 22 лютого 2020 року встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с.120).

З відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.125).

Приватним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за місцем реєстрації та проживання боржника АДРЕСА_2 . Однак, перевірити майновий стан боржника виявилося неможливим, оскільки приватному виконавцю не надано доступу до житлового приміщення боржника, що підтверджується актами приватного виконавця від 30.05.2019,15.08.2019 та 28.11.2019 (а.с.126-128).

31 травня 2019 року боржнику особисто вручено вимогу надати приватному виконавцю декларацію про майновий стан боржника відповідно до вимог закону, однак, боржник такої декларації не надав та не повідомив про причини невиконання вимог приватного виконавця (а.с.131).

16 червня 2020 року приватним виконавцем боржнику скеровано вимогу про надання доступу 25 червня 2020 року о 11.00 год. до квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вимога скерована боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.132,133).

Однак, згідно з актом приватного виконавця від 25 червня 2020 року приватному виконавцю не надано доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що унеможливило проведення перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання (а.с.130).

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України встановлено, що боржник не отримує пенсію, не працює за трудовими та цивільно - правовими договорами. Згідно з відповіді Державної податкової служби України не отримує доходу (а.с.121-124).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що за боржником на підставі договору купівлі - продажу Р № 1834 від 23.12.2011 року зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 134-135).

За змістом ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що приватним виконавцем надано належні і допустимі докази, про те, що ним вчинено всі можливі дії в ході примусового виконання виконавчого провадження, а також, що боржник перешкоджає йому у входженні до квартири, з метою виконання рішення суду, а тому у суду наявні підстави для задоволення подання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід надати дозвіл на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - квартири АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження №57308821.

Керуючись ст.ст. 258-260, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

подання задовольнити.

Надати дозвіл на примусове входження до житла боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - квартири АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження №57308821 з примусового виконання виконавчого листа №466/5501/17, який виданий 30 травня 2018 року Шевченківським районним судом м Львова, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 60 200 грн. суми основного боргу за договором позики, інфляційні витрати у розмірі 56 455,56 грн., 3% річних в розмірі 5 348,73 грн., а всього 122 004, 29 грн..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. Б. Глинська