Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2020 Справа №607/9403/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог вказує на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті із спадкодавцем були зареєстровані мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 . ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її сина в користь свого внука ОСОБА_1 , про що подала заяву. Представник позивача звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. де була заведена спадкова справа за №81/2020 р. після смерті ОСОБА_2 , однак із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №226/02-31 від 19.05.2020 року вбачається, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З врахуванням наведено, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 12 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гриців О.Я. у судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Білецької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області України 17 вересня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно - 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , станом на 01.07.1990 року належав колгоспному. Членами двору були: ОСОБА_3 , 1930 року народження (голова двору), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 , 1960 року народження (невістка), ОСОБА_6 , 1981 року народження (онука) та ОСОБА_7 , 1983 року народження (онук), що підтверджується довідкою №547 від 24.10.2019 року, виданою Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд не приватизована.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виданого 27.05.2020 року, вбачається, що житловий будинок споруджений до 1939 року, прибудова споруджена 1990 року, хлів (Б) споруджений 1968 року, підвал споруджений 1968 року, хлів (В) споруджений 1968 року.

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №601 від 28.05.2020 року виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки № 621 від 01.06.2020 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

На день смерті із спадкодавцем ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані мати ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та син ОСОБА_1 , як вбачається із довідки № 223 від 13.05.2020 року, яка видана Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь свого внука ОСОБА_1 , про що 26.11.2019 року подала заяву.

19 травня 2020 року Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: голова двору ОСОБА_3 , 1930 р.н., син ОСОБА_4 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), невістка ОСОБА_5 , 1960 р.н., онука ОСОБА_6 , 1981 р.н., онук ОСОБА_7 , 1983 р.н. то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/5 будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та спору по АДРЕСА_1 не складав, спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутні, а тому він успадкував 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, по АДРЕСА_1 , які належали спадкодавцю.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, по АДРЕСА_1 .

У відповідності із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу з державного бюджету слід повернути 50% судового збору у розмірі 420,40 гривень, сплаченого ним при поданні до суду позовної заяви.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82,142, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392 1223, 1261, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України 2003 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійоксудового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Білецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Мазепи, 27, с. Біла, Тернопільська область, ЄДРПОУ - 14029160.

Головуючий суддяК. М. Грицай