ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 583/5399/19 Номер провадження 22-ц/814/1848/20Головуючий у 1-й інстанції Щербаченко М.В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

15 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Хіль Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження питання про повернення надмірно сплачених коштів за заявою Державної казначейської служби України по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, УМВС України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії, Охтирського міськрайонного суду Сумської області, Сумського апеляційного суду про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2020 року у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору, відмовлено.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 травня 2020 року, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо надання доказів сплати судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали. Роз`яснено, що у випадку не усунення вказаних недоліків у десятиденний строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

01.09.2020 року Державна казначейська служба України звернулась до Полтавського апеляційного суду із заявою, в якій просить повернути Казначейству надмірно сплачений судовий збір.

В обґрунтування заяви вказує, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.07.2020 року визначено до сплати апелянту судовий збір у розмірі 45000,00 грн., який і було сплачено Казначейством. При цьому, апелянт вважає, що така сума, внаслідок помилки, була завищена, та не застосовано положення пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», щодо встановлення обмеження на розмір судового збору не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки позивачем у даному позові є фізична особа.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Статтею 7 Закону № 3674-VI урегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Так, з аналізу вказаної норми закону вбачається, що судовий збір може бути повернуто за заявою сторони, якщо його внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги Державної казначейської служби України без руху від 27.07.2020 року, визначено, що до сплати апелянту підлягає судовий збір у розмірі 45000,00 грн., що становить один відсоток ціни позову помножений на 150% - ставка судового збору в суді апеляційної інстанції.

У поданій заяві про повернення судового збору Казначейство вказувало, що при визначені розміру судового збору, що підлягав оплаті апелянтом, необхідно було застосувати обмеження не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки позивачем у даному позові є фізична особа.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, зі змісту п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 «Про судовий збір» вбачається, що застосування обмеження має чітко виражене суб`єктне спрямування фізична особа.

При цьому, при подачі даного позову ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, відтак, апеляційний суд, розраховуючи суму судового збору, який необхідно сплатити Казначейству за подачу апеляційної скарги, виходив зі ставок, визначених для юридичної особи, оскільки застосування обмеження може мати місце лише при визначенні розміру судового збору при подачі позову, поданого фізичною особою.

Відтак, враховуючи вище викладене, підстав для повернення судового збору, колегія суддів не вбачає, а тому заява Державної казначейської служби України задоволенню не підлягає.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст. 258-261, 381 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Державної казначейської служби України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: Ю.В. Дряниця

Л.М. Хіль