Справа № 127/5163/20
Провадження 2/127/833/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договорів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договорів.

Однак позивачами при подачі позову були порушені правила підсудності.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами п`ятнадцятою, шістнадцятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом з тим, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним, тощо).

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить:

- визнати недійсним договір від 07.02.2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за кредитним договором №СМ-В00/016/2006 від 20.01.2006 року;

- визнати недійсним договір від 07.02.2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РСМ-В00/016/2006/1 від 21.06.2007 року;

- визнати недійсним договір від 07.02.2006 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за іпотечним договором, №РСМ-В00/016/2006/5 від 13.02.2019 року.

Позивач ОСОБА_2 просить:

- визнати недійсним договір від 07.02.2006 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за кредитним договором №СМ-В00/016/2006 від 20.01.2006 року;

- визнати недійсним договір від 07.02.2006 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за іпотечним договором №РСМ-В00/016/2006/5 від 13.02.2019 року;

- визнати недійсним договір від 07.02.2006 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги за договором поруки №SR-B00/016/2006 від 20.01.2006 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення до суду з даним позовом слугувало отримання позивачами від громадянина ОСОБА_3 повідомлення про набуття ним права вимоги за вказаними вище договорами, а також попередження боржника та іпотекодавців (позивачів у справі) про початок процедури звернення стягнення на іпотечне майно шляхом набуття новим іпотекодержателем права власності на це нерухоме майно.

Отже, в даному випадку існує спір щодо нерухомого майна, а саме: адміністративно - побутовий корпус, загальною площею 777,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва №20 про право власності, виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради згідно з рішенням №79 від 22.02.2007 року; виробнича будівля, що в цілому складається з трансформаторної підстанції, позначеної на плані літерою С, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради згідно з рішенням №337 від 04.10.2004 року; виробнича будівля, позначена на плані літерою В, Г, загальною площею 2883,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва №12 про право власності, виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради згідно з рішенням №85 від 24.03.2005 року.

Враховуючи викладене, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Матеріалами справи встановлено, що вищевказане майно розташоване за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт Вороновиця, тобто за межами м. Вінниці.

Установлено, що предметом спору у цій справі є, серед іншого, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, об`єктом якого є нерухоме майно, розташоване за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт Вороновиця та спір пов`язаний з правом позивачів на нерухоме майно, тому позов у цій справі про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги (в тому числі щодо іпотечного майна) має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

Вказану позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року по справі №462/7217/18 та у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року по справі №461/6956/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що спір виник з приводу нерухомого майна, яке не перебуває на території м. Вінниці, тобто за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького міського суду Вінницької області, зазначений позов підлягає передачі на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 30-32, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договорів, передати за підсудністю на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області, що розташований за адресою: 21009, м. Вінниця, вул. Винниченка, 29.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: