02.03.2020 Провадження №2-п/331/16/2020
Справа № 331/6958/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12.10.2018 року по справі № 2/331/156/2018, ЄУН 331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

30.01.2020 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12.10.2018 року по справі № 2/331/156/2018, ЄУН 331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що 22 січня 2020 року від працівників Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" Баль Д.П. стало відомо, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. перебувала цивільна справа № 331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

12 жовтня 2018 року суддею Жовтневого суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. було ухвалене заочне рішення у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважає, що зазначене вище заочне рішення Жовтневого суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2018 року у цивільній справі №331/6958/17 ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не в повній мірі, не об`єктивно та упереджено досліджені матеріали справи, зокрема позовна заява, додані до неї документи та наявні в матеріалах справи письмові докази, а тому за таких підстав підлягає скасуванню з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження по суті за участю всіх сторін або інших зацікавлених осіб в судовому засіданні, з наступних причин.

ОСОБА_1 особисто не отримував будь-яких судових повісток та інших документів по цивільній справі № 331/6958/17, участі у судових засіданнях не приймав, про існування цивільної справи № 331/6958/17 дізнався випадково від працівників ПАТ "Укрсоцбанк".

Відповідно до частини 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 , як відповідач, зазначає, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин. Щодо цього факту зазначає, що під час судового розгляду цивільної справи № 331/6958/17 він проживав за адресою: АДРЕСА_1 на підставі того, що він є власником цього житла. Та на цю адресу отримував чисельні повістки з інших судів за іншими справами (підтвердження цього можуть бути надані на запит суду). Окрім того, він письмово повідомляв ПАТ "Укрсоцбанк" про зміну свого місцезнаходження 12 червня 2014 року (оригінал цього листа міститься у матеріалах справи №755/3076/15-ц у Дніпровському районному суді міста Києва, копія цього листа може бути надана на запит суду). Деякий час після цього ПАТ "Укрсоцбанк" почав надсилати листи та документи за вірною адресою.

Проте, судові повістки у цивільній справі №331/6958/17 направлялися на адресу, за якою він не проживає з 2013 року, та поверталися за закінченням строку зберігання (що підтверджується матеріалами справи). Тому він, фактично, був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права, а також був позбавлений права надати відзив на позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк".

До позовної заяви замість оригіналів документів додані незрозумілі копії з копій кредитного договору №318-07П21-К з додатками до нього, а також інші копії договорів щодо забезпечення виконання кредитного договору №318-07П21-К, які містять незрозумілі підписи від мого імені, які навіть візуально не схожі на його підпис.

Окрім цього зазначені вище копії договорів не завірені у спосіб, передбачений законом, тобто не є доказами у розумінні закону. Навпаки, копії договорів додані ПАТ "Укрсоцбанк" до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором є неналежними доказами.

Вважає, що на підставі таких документів Жовтневий районний суд м. Запоріжжя не мав права виносити будь-яке судове рішення, а повинен був повернути ПАТ "Укрсоцбанк" позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором як таку, що не відповідає закону.

Дійсно, між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 23 травня 2007 року був укладений кредитний договір №318-07П21-К, однак на умовах, які істотно відрізняються від тих, які зазначені ПАТ "Укрсоцбанк" у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Більш того, ОСОБА_1 вважає, що з платіжних документів, які знаходяться у нього, випливає, що станом на грудень 2012 року кредитна заборгованість перед банком була погашена ним у набагато більшій сумі. Тому він взагалі не погоджується з фактом існування суми заборгованості у розмірі, вказаному ПАТ "Укрсоцбанк" за кредитним договором №318-07П21-К, та, як наслідок, не погоджується із сумами заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями.

Зазначає, що ПАТ "Укрсоцбанк" до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором не додав жодного первинного документа, що підтверджує сплату ним суми основного боргу та відсотків за кредитним договором №318-07П21-К.

Замість цього ПАТ "Укрсоцбанк", фактично створюючи штучну кредитну заборгованість за кредитним договором №318-07П21-К, до зазначеної позовної заяви доклав нічим не обґрунтовані так звані розрахунки заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями, які у відриві від первинних документів щодо видачі кредиту та погашення суми основного боргу та відсотків за кредитним договором №318-07П21-К не можуть вважатися доказами існування кредитної заборгованості, більш того містять чисельні арифметичні помилки та невідповідності первинним документам щодо видачі кредиту та погашення суми основного боргу та відсотків за кредитним договором №318-07П21-К, а також та чинному законодавству України.

Окрім цього зазначені вище документи не завірені у спосіб, передбачений законом, тобто не є доказами у розумінні закону. Тому вважає, що документи, які додав ПАТ "Укрсоцбанк" до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування існування суми заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями є неналежними доказами та жодним чином не є підтвердженням заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К.

Вважає, що на підставі таких документів в обґрунтування існування суми заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями Жовтневий районний суд м. Запоріжжя не мав права виносити будь-яке судове рішення, а повинен був повернути ПАТ "Укрсоцбанк" позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором як таку, що не відповідає закону.

Тобто у результаті такого заочного розгляду суд повністю порушив його право щодо надання доказів у процесі судового розгляду та його право щодо захисту його законних прав та інтересів.

Окрім того ОСОБА_1 фактично був позбавлений права подати заяву про застосування позовної давності до позовних вимог щодо стягнення заборгованості, заявленої Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К., тому він окремою заявою (оригінал якої додається до цієї заяви) просить суд:

- застосувати загальну позовну давність до позовних вимог щодо стягнення заборгованості зі сплати основного боргу за кредитом та відсотками за кредитом (включаючи інфляційні втрати та 3% річних), заявлених Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К,

- застосувати спеціальну позовну давність до позовних вимог щодо стягнення заборгованості зі сплати неустойки (включаючи штрафи та пені), заявлених Публічним акціонерним товариством у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К.

На його думку у результаті такого заочного розгляду суд повністю порушив його право щодо надання заяв у процесі судового розгляду та його право щодо захисту його законних прав та інтересів.

Також заява від імені ПАТ "Укрсоцбанк" про ухвалення у цивільній справі №331/6958/17 заочного рішення та судовий розгляд у відсутності ПАТ "Укрсоцбанк", тобто позивача, подана особою, яка не має достатньої дієздатності в розумінні закону, не підписана власноруч та подана на ім`я судді Прінь І.П. (що підтверджується документами у матеріалах справи, а саме стор. 89, 90).

На думку ОСОБА_1 , на підставі такої заяви представника, суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., не мав права виносити будь-яке судове рішення, а повинен був у відповідності до закону залишити без розгляду позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" пре стягнення заборгованості за кредитним договором.

24 січня 2020 року ОСОБА_1 було отримана копія заочного рішення, ухваленого 12 жовтня 2018 року суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. у цивільній справі № 331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (копія заочного судового рішення з повідомленням про надання копії ОСОБА_1 додається до цієї заяви).

Відповідно до частини 3 статті 284 ЦПК України Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суд.

При цьому, згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Вважає, що строк до якого відповідач має подати до суду заяву про перегляд заочного рішення припадає на 12.02.2020 включно.

Відповідно до частини 6 статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, вважає заяву про перегляд заочного рішення, надану 29.01.2020 особисто до канцелярії Жовтневого суду м. Запоріжжя, такою, що направлена у відповідності до статті 284 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 жовтня 2018 року, ухвалене судом у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Застосувати загальну позовну давність до позовних вимог щодо стягнення заборгованості зі сплати основного боргу за кредитом та відсотками за кредитом (включаючи інфляційні втрати та 3% річних), заявлених Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К.

Застосувати спеціальну позовну давність до позовних вимог щодо стягнення заборгованості зі сплати неустойки (включаючи штрафи та пені), заявлених Публічним акціонерним товариством заявлених Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К.

Відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених Публічним акціонерним товариством заявлених Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №318-07П21-К, у повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності за зазначеними вище позовними вимогами.

Переглянути заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 жовтня 2018 року, ухвалене судом у цивільній справі №331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати його повністю та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не не з*явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

З матеріалів цивільної справи № 331/6958/17 (провадження № 2/331/156/2019) вбачається, що 09.10.017 року Приватне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. (а.с. 1-3).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2017 року провадження по справі відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Одночасно відповідачам встановлено подати у строк до 12.01.2018 року письмові заперечення проти доводів, зазначених у позовній заяві та посилння на докази, якими вони обґрунтовуються. (а.с. 62)

Проте, ані у встановлений в ухвалі строк, ані пізніше відповідач ОСОБА_1 відзив або заперечення до суду не подав, і в судові засідання, призначені на 12.01.2018 року, 02.04.2018 року, 05.06.2018 року, 08.08.2018 року та 12.10.2018 року не з`явився. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали проведенню судового засідання до суду не надходило.

У відповідності до вимог пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 280 ЦПК України судом 12 жовтня 2018 року по цій справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повний текст судового рішення складений 12.10.2018 року та направлений відповідачу ОСОБА_1 ( а.с. 92-95, 96).

Також суд бере до уваги, шо встановлені в суді обставини, підтверджені матеріалами справи, спростовують твердження заявника, про те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в суді, адже в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про направлення відповідачу ОСОБА_1 судових повісток на його зареєстроване місце мешкання, а саме АДРЕСА_2 (а.с.61).

Також суд зазначає, що відповідач ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 12.10.2018 року був повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Наведене свідчить про відсутність такої обставини, як неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, що, в свою чергу, унеможливлює скасування заочного рішення по цій справі.

Крім того, слід зазначити, що, як на думку суду, виходячи із суті спірної ситуації та дослідженої в суді та проаналізованої під час ухвалення рішення по цій справі сукупності наданих суду доказів, посилання заявника на обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, викладені по тексту заяви про перегляд заочного рішення, не мають того істотного значення, яке можливо могло б вплинути на інше розв`язання спірної ситуації. Слід також зазначити, що по тексту заяви про перегляд заочного рішення суду заявник посилається на певні обставини, трактує твердження суду, викладені по тексту рішення, надає їм критичні оцінки тощо, а не наводить і не додає до заяви тієї сукупності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як то зазначено у частині першій статті 288 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12.10.2018 року по справі № 2/331/156/2018, ЄУН 331/6958/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М.В. Антоненко