Провадження № 2/734/10/20 Справа № 734/2962/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участю секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом:

на земельну ділянку площею 4,0589 гектарів, в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЧН № 081917, розташованої на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області;

на земельну ділянку площею 0,8505 гектарів, в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЧН № 081917, розташованої на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, у суд звернулась ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності;

- заява за підписом голови Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради;

- заява за підписом головного спеціаліста відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про розгляд справи за відсутності представника.

За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Лабадіною Тетяною Володимирівною була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що:

- 23 серпня 2012 року ОСОБА_2 залишила заповіт, відповідно до якого:

житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 0,18 га (кадастровий номер 020010233) надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Карасинівка Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, заповідала сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних долях кожному;

земельну ділянку розміром 5,15 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідала сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

земельну ділянку розміром 4,91 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідала дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

земельну ділянку розміром 0,14 га (кадастровий номер 020010234), надану для ведення особистого селянського господарства, заповідала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

земельну ділянку розміром 0,10 га (кадастровий номер 020010235), надану для ведення особистого селянського господарства, заповідала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

земельну ділянку розміром 0,18 га (кадастровий номер 020010236), надану для ведення особистого селянського господарства, заповідала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- 15 квітня 2019 року ОСОБА_3 , подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина. Про наявність заповіту ОСОБА_3 відомо. Спадщину приймає. Також, йому відомо, що він, як непрацездатний за віком син спадкодавиці, має право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України. У зв`язку з тим, що його спадкові права забезпечені за рахунок іншого спадкового майна, зазначеного в заповіті, від виділення обов`язкової частки у спадщині відмовляється та не заперечує, щоб спадщину було оформлено згідно з волею заповідача;

-31 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину приймає за заповітом, від отримання належної їй обовязкової частки в спадщині за законом відмовляється, та не заперечує, щоб спадщину було оформлено згідно з волею заповідача;

-31 травня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину приймає за заповітом;

- ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину приймає за заповітом;

- ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину приймає за заповітом;

- ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину приймає за заповітом.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,0589 гектарів, в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЧН № 081917, розташованої на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області та земельної ділянки площею 0,8505 гектарів, в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЧН № 081917, розташованої на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 4-108 від 16 травня 2019 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та мала такий склад сім`ї: проживала сама.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

07 квітня 2004 року на ім`я ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 від 04 листопада 2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 2438 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 081917.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні ОСОБА_2 на підставі:

Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 081917, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 4,9094 га, яка складається з: рілля - площа земельної ділянки становить 4,0589 га (кадастровий номер :07:001:0163); пасовище - площа земельної ділянки становить 0,8505 га (кадастровий номер :07:003:0163).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 серпня 2019 року за земельними ділянками (кадастрові номери: :07:001:0163, :07:003:0163) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Проте, вищезазначені земельні ділянки перебувають в оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся», податковий номер: 03799140, орган, що здійснив державну реєстрацію речового права: Козелецька районна державна адміністрація Чернігівської області, дата державної реєстрації речового права: 28.08.2018 рік, строк дії речового права: 20 (двадцять) років.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ст.1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Лабадіною Тетяною Володимирівною була заведена спадкова справа, відповідно до якої окрім позивача - спадкоємця, є ще п`ять спадкоємців, проте, позивач не вказує спадкоємців, що прийняли спадщину стороною по справі, не звертається до них у якості відповідачів.

У листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляд цивільних справа про спадкування», за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2019 року роз`яснено позивачу, що належними відповідачами в справах про спадкування є особи, які прийняли спадщину, зокрема, таким є ОСОБА_3 , який є сином спадкодавця та який прийняв спадщину (відмовився від своєї обов`язкової частки, проте прийняв вцілому /тобто, і за заповітом, і за законом, якщо, відповідно, така є/). Вказана ухвала суду отримана позивачем 18 листопада 2019 року.

Суд вважає, що саме ОСОБА_3 повинен бути належним відповідачем, так як є обов`язаною за вимогою особою, якщо спадщину на спірну земельну ділянку не прийняла б позивачка.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З урахуванням усього вищевикладеного, прийнявши до уваги, що позивач не невірно процесуально визначив сторону-відповідача, із заявою про заміну неналежного відповідача до суду не звертався, що є також підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, а тому суд у сенсі розуміння ст. 13 ЦПК України, не виходячи за межі позовних вимог вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом у зв`язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 1223, 1233, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом відмовити.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ,

Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області, , вул. Сидорука, буд. 9, смт Козелець Козелецького району Чернігівської області,

Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, , пр-кт Миру, 14, м. Чернігів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Бузунко

Повний текст рішення складений 05 березня 2020 року.