Ухвала

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 553/1642/15-ц

провадження № 61-13209ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай Олександра Юрійовича від імені яких діє ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо протиправної відмови виконувати рішення судів, заінтересовані особи: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б. І., директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов М. Є., заступник директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай О. Ю., уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року скаргу ОСОБА_2 , щодо протиправної відмови виконувати рішення суду задоволено.

Визнано факти умисної неправомірної бездіяльності протиправного невиконання: а) рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 в сумі 9 333,60 грн; б) ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2016 року (по справі № 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), яка була постановлена в порядку статей 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) та безпідставною і протиправною відмови щодо організації і проведення службового розслідування вчинених з боку: начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б. І., директора департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова М. Є., заступника директора департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай О. Ю., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно С. С.

В порядку статті 389 ЦПК України зобов`язано вищевказаних зацікавлених осіб, в десятиденний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_2 письмову інформацію щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання: а) рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь стягувача ОСОБА_2 в сумі 9 333,60 грн; б) ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2016 року (по справі № 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), постановлена в порядку статей 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015).

03 вересня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов М. Є., заступник директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай О. Ю., від імені яких діє ОСОБА_1 , подали касаційну скаргу (надійшла 08 вересня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

У порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує повноваження представництва Листопад О. А., в інтересах директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова М. Є., заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай О. Ю.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай Олександра Юрійовича від імені яких діє ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова