Провадження № 2/761/6354/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представників учасників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника відповідачів ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору недійсним, заборону вчиняти дії, визнання зобов`язання припиненим, -

встановив:

В червні 2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана цивільна справа, яка після проведення автоматичного розподілу була передана судді Осаулову А.А., якій ухвалою від 24.06.2020 року призначив її до розгляду у загальне позовне провадження із проведенням підготовчого судового засідання за участю сторін.

До суду надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з зловживанням позивачем процесуальними правами на підставі ст.44 ЦПК України. Зокрема, було зазначено, що у цій справі позивач заявив вимоги про визнання договору недійсним, заборону вчиняти дії, визнання зобов`язання припиненим, але ж рішенням Господарського суду м.Києва від 10.11.2016 року у справі №910/15244/16 за позовом АТ «Дельта банк» до ТОВ «ФК «Актив-гарант», третя особи ОСОБА_5 , ФОГВФО, що набуло законної сили, було визнано недійсним другий ідентичний договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014 року, укладений між АТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Актив-гарант». Між тим, ОСОБА_6 спробував повторно оскаржити вказане рішення, а ОСОБА_4 в порядку перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Між тим, рішеннями судів встановлено, що позивач та ОСОБА_7 не набули прав кредитора, а питанню з`ясування кому ж належить право вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 і чи припинилось зобов`язання поєднання боржника та кредитора у одній особі присвячено рогляду 12 справ. В той же час, Верховний суд вказав, що кредитором позивача за кредитним договором від 02.06.2008 року є ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» як правонаступник АТ «Дельта банк». Подача вказаного позову є засобом затягування розгляду справи в Київському апеляційному суді, а строк позовної давності щодо подачі такого позову вже сплинув. Відтак, наявні підстави вважати, що подача вказаного позову є зловживання процесуальними права, що у відповідності до вимог ст.44 ЦПК України є наслідком залишення цього позову без розгляду.

Представники позивача в суді заперечували проти залишення позову без розгляду за цих обставин, оскільки визначених у ЦПК Україні підстав для задоволення клопотання наведено не було, а жодних зловживань правами з боку позивача не було, оскільки право на захист свого порушеного права шляхом подачі позову обмежено бути не може.

Заслухавши думку присутніх представників учасників та їх доводи щодо вказаного клопотання суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема за подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги або заяви чи клопотання визнається зложиванням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву чи клопотання.

У відповідності до пункту 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав.

З матеріалів цієї справи вбачається, що до суду з позовом звернулась ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору №3337/К від 15.04.2020 року недійсним, заборону відповідачам 1 і 2 вчиняти дії правами власників вимог до позичальника за договором від 02.06.2008 року та визнання зобов`язання за цим кредитним договором припиненими.

Як зазначено у заяві, то наявність підстав вважати подачу цього позову - зловживанням процесуальними правами представник відповідачів пов`язує із результатами вирішення інших вищенаведених справ за участю позивачки та інших осіб із схожими предметами спору.

В той же час, надана суду за ст.44 ЦПК України можливість залишити позвну заяву без розгляду з підстав зловживання процесуальними правами серед іншого передачана виключено у разі подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Між тим, у цій справі позивач ОСОБА_4 просить суду про визнання договору №3337/К від 15.04.2020 року недійсним, але ж питання про такий предмет спору в наданих рішеннях судів ще вирішувалось.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Також, судом враховано, що залишення позову без розгляду у відповідності до вимог ст.44 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду, оскільки відповідні норми процесуального закону такого висловлювання по змісту не містять, а представником відповідача не доведено, що предмет та підстави позову є одними і тими ж самими, що і у інших справах, суд не вбачає за можливе залишити без розгляду позов у цій справі.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 5, 12, 44, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 від 09.07.2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору недійсним, заборону вчиняти дії, визнання зобов`язання припиненим у цивільній справі №761/18567/20, - залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ст..353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Осаулов А.А.