Справа № 203/155/20
Провадження № 2/0203/471/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у спрощеному провадження цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп», ОСОБА_2 , третя особа - Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернувся через суд з зазначеним позовом до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп», ОСОБА_2 , третя особа - Державне підприємство «СЕТАМ» на предмет визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна однокімнатної квартири загальною площею 40,5 кв.м. АДРЕСА_1 , реалізованої в процедурі примусового виконання виконавчого листа № 203/5102/15-ц, виданого 27 грудня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по виконавчому провадженню №57982848.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Справа призначалась до судового розгляду неодноразово на 28 лютого 2020 року, 23 березня 2020 року, 17 квітня 2020 року, 14 травня 2020 року, 05 червня 2020 року, 02 липня 2020 року, 15 липня 2020 року, 28 серпня 2020 року та 16 вересня 2020 року, однак позивач жодного разу не з`явився в судове засідання, направивши своїх представників, які з`явилися в судове засідання лише 28 лютого 2020 року, в якому представник позивача ОСОБА_3 клопотав про витребування матеріалів виконавчого провадження та надання строку для ознайомлення з матеріалами справи, та 15 липня 2020 року, де представник позивача ОСОБА_4 клопотав лише про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням строку для ознайомлення з матеріалами справи, хоча про всі судові засідання позивач був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та СМС-судовими повістками.

Так, про судове засідання 23 березня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 повідомлений під розписку 28 лютого 2020 року (а.с. 56 Том ІІ), однак 16 березня 2020 року електронною поштою на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення судового засідання 23 березня 2020 року в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 18 березня 2020 року задоволено та судове засідання 23 березня 2020 року призначено в режимі відеоконференції, однак представник позивача в судове засідання не з`явився, що зафіксовано в журналі судового засідання від 23 березня 2020 року, проведеного в режимі відеоконференції (а.с.4 Том IV).

Про судове засідання 17 квітня 2020 року представник позивача був повідомлений належним чином, що підтверджується поданим ним 15 квітня 2020 року електронною поштою на електронну адресу суду клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням у країні карантину(а.с.6 Том IV).

Про судове засідання 14 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 повідомлявся повісткою, надісланою засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яку отримав 30 квітня 2020 року(а.с.17 Том IV), однак 13 травня 2020 року представник позивача ОСОБА_5 електронною поштою на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином, запровадженим у країні (а.с.21-24 Том IV).

Про судове засідання 05 червня 2020 року позивач повідомлявся судовою повісткою, направленою рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням за вказаною ним у позові адресою, однак 05 червня 2020 року також електронною поштою на електронну адресу суду його представником ОСОБА_4 направлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до якого представник позивача також не з`явився, що зафіксовано журналом судового засідання від 05 червня 2020 року, проведеного в режимі відеоконференції (а.с.40 Том IV).

Аналогічне клопотання представника позивача ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 02 липня 2020 року, поданого електронною поштою 16 червня 2020 року, що містить тотожні вимоги про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що задоволено ухвалою суду від 25 червня 2020 року, однак в судове засідання 02 липня 2020 року представник позивача не з`явився, не повідомивши суд причин своєї неявки, що зафіксовано журналом судового засідання від 02 липня 2020 року (а.с.47 т.4).

У вказаних вище клопотаннях представник позивача виявив обізнаність про дату та час розгляду справи.

15 липня 2020 року представник позивача ОСОБА_4 з`явився в судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції та лише клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку із наданням строку для ознайомлення з матеріалами справи, що зафіксовано журналом судового засідання від 15 липня 2020 року (а.с.56 т.4).

16 липня 2020 року представником позивача ОСОБА_4 та 19 серпня 2020 року та представником позивача ОСОБА_6 подані до суду чергові клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.61, 62, 63, 65 т.4), однак жодного разу жоден із представників позивача не прибув в суд для ознайомлення зі справою, та у клопотанні, поданому 28 серпня 2020 року електронною поштою, представник позивача ОСОБА_5 в черговий раз просив про відкладення розгляду у зв`язку із наданням додаткових доказів у справі (а.с.68-72 т.4).

Про чергове судове засідання 16 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 повідомлений sms-судовою повісткою за номером телефону, вказаним ним для цієї мети, - НОМЕР_1 , яке успішно доставлено 31 серпня 2020 року о 12.03 год., що підтверджується довідкою про доставку судової повістки, тобто завчасно був сповіщений про дату та час судового засідання (а.с.87 т.4).

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. та представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, однак заявами поданими 16 вересня 2020 року через канцелярію суду просили проводити розгляд справи у їх відсутність, а представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 зазначила в поданій заяві про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із його та його представників неявкою у вісім судових засідань поспіль, що зловживанням позивачем та його представниками своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», а також у справі «Каракуць проти України»), позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позивач, будучи неодноразово повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, жодного разу не виявив бажання з`явитись особисто в жодне із дев`яти судових засідань, причин своєї особистої неявки суду не повідомив, про розгляд справи у його відсутність жодного разу не клопотав та у будь-якій іншій формі долею руху справи не цікавився, хоча саме він був ініціатором судового процесу, так само як і його представники, уповноважені ним на представництво, будучи наділеними всіма права і обов`язками сторони позивача у справі, вісім разів поспіль не прибували у засідання, періодично звертаючись до суду про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, що кожен раз задовольнялось судом та відкладалось у зв`язку із неявкою представника позивача в судові засідання без надання клопотання розглядати справу у їх відсутність, заявами про ознайомлення з матеріалами справи, що жодним із представників позивача не було здійснено і що свідчить про використання різними представниками позивача наданих процесуальних прав, з метою затягування розгляду справи, що суд за п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України розцінює як зловживання процесуальними правами.

При цьому, подаючи чергове клопотання про відкладення розгляду 28 серпня 2020 року (а.с.68-72 т.4) представник позивача ОСОБА_5 послався на необхідність подання додаткових доказів на підтвердження позовних вимог, не зазначаючи ні про які докази йдеться, ні строків отримання таких доказів, ні причин неподання їх разом з позовом, у зв`язку з чим суд вважає таке клопотання формальним та спрямованим виключно на затягування розгляду.

Також суд, звертає увагу на те, що причини неявки у наступне судове засідання 16 вересня 2020 року позивач, сповіщений смс-судовою повісткою, завчасно доставленою 31 серпня 2020 року (а.с.87т.4), причин неявки суду не повідомив та не уповноважив на це і своїх щоразу змінюваних представників.

За таких обставин та з урахуванням явної демонстрації позивача своєї неготовності брати участь на всіх етапах розгляду, суд встановивши неявку у судове засідання щонайменше двічі поспіль без поважних причин 28 серпня та 16 вересня 2020 року належно повідомленого позивача, у відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України постановляє цю ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, що за ч.2 ст. 257 ЦПК України не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з такими вимогами.

Керуючись ст.ст.257, 258, 223, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Лисенка Юрія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп», ОСОБА_2 , третя особа - Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 21 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Колесніченко