Номер провадження: 22-ц/813/6911/20
Номер справи місцевого суду: 512/775/19
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н.О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UКRAINE» на ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UКRAINE» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «INTER CARS UKRAINE» звернулося до Савранського районного суду Одеської області з вказаною позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 ..

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «INTER CARS UКRAINE» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання, призначене на 09 вересня 2020 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи. Від сторін у справі заяв про відкладення справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 17 вересня 2020 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції послався на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «INTER CARS UKRAINE» звернулося до Савранського районного суду Одеської області з вказаною позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 .

До поданої позивачем заяви додано копію договору поставки №U41075 від 21.02.2019р., де в п.1.1 вказано, що на умовах договору постачальник (за договором позивач) зобов`язується, використовуючи послуги третьої сторони (фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ), яка є комерційним посередником, …, передати покупцю (за договором відповідач) у встановлений строк замовлені ним запасні частини до автомобілів, автохімію, масла, … (далі товар) окремими партіями, а покупець зобов`язується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності …, тобто всі три сторони договору є суб`єктами підприємницької діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Юрисдикція загальних судів визначається ч. 1 ст. 19 ЦПК України, згідно якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Юрисдикція господарських судів визначається ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Право на судовий захист повноважним судом гарантовано ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якої ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окільки відповідач у договорі зазначається як особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, а також враховуючи предмет заявлених вимог та зміст правовідносин, що виникли між учасниками справи у зв`язку із здійсненням ними господарської діяльності, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначена заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому відмовив у відкритті провадження у справі.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія погодитись не може з огляду на наступне.

ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, також встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

ГПК України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 1 частини першої статті 20).

Тобто, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Натомість, за правилами цивільного судочинства повинні розглядатися спори стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною цього основного зобов`язання є фізична особа, яка, вступаючи у це зобов`язання, не діяла як фізична особа-підприємець. Тому для визначення юрисдикції суду щодо розгляду відповідної справи суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, значення не має. Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання.

Заявлена у цій справі позовна вимога про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заявлена не як до суб`єкта підприємницької діяльності, а як до фізичної особи.

ЦПК України не встановлює обмежень щодо розгляду спорів з таким предметом залежно від суб`єктного складу учасників процесу.

Натомість ГПК України у статті 2 зазначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Аналогічні висновки вже неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в її постановах від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (провадження № 14-219 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц (провадження № 14-70 цс 19), від 05 грудня 2018 року у справі 524/4996/13-ц (провадження № 14-461 цс 18), від 27 червня 2018 року у справі № 534/1898/14-ц (провадження № 14-215 цс 18), від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц (провадження № 14-40 цс 18).

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про відмову у відкритті провадження у справі, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передання справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UКRAINE» задовольнити частково.

Ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк