15 вересня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого - судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Хлуд І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Представник ОСОБА_1 адвокат Дяденчук А.І. звернувся до суду з позовом в інтересах довірителя, просить суд витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб, що являє собою причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Свої вимоги мотивує тим, що 05 липня 2017 року з відповідачем у справі ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості про купівлю-продаж належного позивачу причепу. Право власності позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . За домовленістю, ОСОБА_2 зобов`язався виплатити позивачу суму грошових коштів в розмірі 4800 доларів США на протязі трьох місяців. Для підтвердження наміру продати свій транспортний засіб, ОСОБА_1 передав для ОСОБА_2 в оригіналі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після повної сплати коштів, позивач та відповідач домовились укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу в письмовій формі та перереєструвати його на нового власника. ОСОБА_2 не сплатив позивачу вартість причепу та відмовляється від фактичного його повернення ОСОБА_1 як законному власнику. До цього часу, позивачу невідомо, де знаходиться транспортний засіб, внаслідок чого його позбавлено права фактично володіти та користуватись належним майном.
Ухвалою суду від 16 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Дяденчука А.І. до суду 15.09.2020 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час, місце та дату судового засідання був повідомленим належним чином. Відзиву на позов, жодних заперечень або пояснень на позовну заяву у встановлений законом строк до суду від відповідача не надходило.
Враховуючи неодноразове належне повідомлення про час та місце розгляду заяви та відсутність підтвердження поважності причин неявок в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.
Позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Згіднозі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.
Згідновимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправнопозбавленийцього права чиобмежений у йогоздійснені. Особа може бути позбавлена права власностіабообмежена у йогоздійсненнілише у випадках і в порядку, встановленого законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У разі яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Згідно з частиною першою статті 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.
Пунктом 2 частини першої статті 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.
Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 ЦК України).
Цей висновок узгоджується з постановами Верховного суду України від 22.01.2019 у справі № 145/145/17, від 06.02.2019 у справі № 220/1401/16-ц.
Право власності позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Окрім того, ОСОБА_1 звертався до Рівненського відділу поліції ГУНП у Рівненській області з заявою про вчинення злочину.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не набув права власності на транспортний засіб, що являє собою причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, на підставі усних домовленостей про купівлю продаж з позивачем, тому він є недобросовісним володільцем зазначеного причепу.
Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач не повертає добровільно позивачу транспортний засіб, що являє собою причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідності ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.
Що стосується стягнення втрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 3ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Разом з цим в матеріалах справи відсутній договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг та документів які б підтверджували понесені витрати на правничу допомогу.
Таким чином, понесені позивачем витрати за надану йому професійну правничу допомогу вважає не доведеними, та дана вимога не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 1257,60 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.
Витербувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб, що являє собою причіп бортовий марки SCHMITZ, моделі S 01, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року випуску та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1257 (одна тисяча двісті п`ятдесят сім) 60 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 15 вересня 2020 року.
Суддя І.О.Гордійчук