Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3338/14-ц
Провадження №: 2-р/332/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Безбородько І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя заяву Державного агентства резерву України про розяснення рішення суду ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі.

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Державного агентства резерву України про розяснення рішення суду по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі.

В обгрунтування заяви зазначено про те, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі задоволено в повному обсязі. Рішення не виконано у зв`язку з тим, що п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 203 передбачено, що саме контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду, а відповідно п. 2 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставою для припинення трудового договору, в даному випадку контракту, є закінчення строку його дії. Отже з директором ДО «Комбінат Зірка» було укладено контракт, та на сьогодні строк дії контракту є таким, що закінчився. Разом з цим, контракти з керівниками підприємств, що є у державній власності, укладаються органами виконавчої влади, у віданні яких перебувають ці підприємства, за погодженням з відповідною місцевою державною адміністрацією в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818. Отже поновлення позивача на посаді фактично змушує погоджувати з місцевою держадміністрацією контракт, строк дії якого закінчився та трудові відносини припинились, що повністю суперечить нормам постанов Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 203 та від 09.10.2013 № 818.. За таких підстав представник Державного агентства резерву України просить розяснити рішення суду враховуючи закінчення терміну контракту.

У судове засідання представник Державного агентства резерву України не зявився, надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції , правом суду у відповідності до ч. 3 ст. 271 ЦПК України є виклик осіб у судове засідання, а не обовязок. За таких підстав судом прийнято рішення в порядку ч. 3 ст. 271 ЦПК України про розгляд заяви про розяснення рішення суду за відсутності сторін.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі задоволено в повному обсязі. Визнано незаконним наказ Державного комітету України з державного матеріального резерву № 116-к від 06 квітня 2009 року за яким ОСОБА_1 був звільнений з посади директора державної організації Комбінат Зірка у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці п.1 ст.40 КЗпП України та поновлено його на роботі.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 21Постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Зі змісту рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2009 року не вбачається того, що воно є незрозумілим або його важко чи неможливо виконати внаслідок неясності резолютивної частини.

Представник Державного агентства резерву України в заяві фактично виклав нові обставини, які виникли вже після постановлення рішення, що фактично свідчить про порушення питання зміни рішення та внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви Державного агентства резерву України про розяснення рішення суду ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 260, 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного агентства резерву України про розяснення рішення суду ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України з державного матеріального резерву про поновлення на роботі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко