Справа № 367/2545/19
Провадження № 2/367/2040/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернуласьОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Родинний зв`язок підтверджується копією свідоцтва про народження, її прізвище змінено після укладення шлюбу з ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 15384941. Вказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2006 року під час перебування її матері у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За життя, а саме, 26.07.2018 року її мати склала заповіт, відповідно до якого все належне майно заповіла їй. Після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бучанського міського нотаріального округу - Харченко К.В. На підставі заяви та поданих документів, 28.12,2018 року нотаріусом було заведено спадкову справу №63568236, однак пізніше було встановлено, що спадкова справа вже, а саме 28.11.2018 року є та заведена державним нотаріусом Бучанської міської нотаріальної контори Київської області Фальковською Л.М. (№ 183/2018 р.), проте у зв`язку з помилкою допущеною державним нотаріусом у прізвищі спадкодавця, приватний нотаріус вдруге відкрила спадкову вправу. Таким чином, після встановлення обставин, що описані вище, приватний нотаріус Харченко К.В. передала матеріали спадкової справи державному нотаріусу - ОСОБА_5 . ОСОБА_6 . 23 березня 2019 року звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини квартири. Однак постановою від 23.03.2018 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали документів, які б свідчили про належність спадкового майна (квартири) її матері - ОСОБА_3 , адже частка спадкодавця (її матері) у спільному майні не виділена (не визначена). Вказує, що має право успадкувати та оформити право власності на частку в нерухомому майні, що належала (проте не була виділена) за життя її матері, однак через відмову нотаріуса, а також враховуючи, той факт, що правовстановлюючий документ на квартиру у неї відсутній, інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає, а ті, що мають відмовились від неї. Просить визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1 АДРЕСА_2 (одну другу) її частини; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2006 року, ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач являється дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 ; згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Загоруй І.А. 26.07.2018 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області від 23.03.2019 року №451/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328, 368, 370, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1226, 1233, 1296, 1297, ЦК України, ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 її частини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2750,00 грн.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза