Справа № 524/236/20
Провадження № 2/524/1172/20
02.09.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
До суду звернувся представник Кременчуцької міської ради Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначає, що у відповідності до актів перевірки законності користування жилими приміщеннями комунальної власності громадянами, що зареєстровані в житлових будинках та гуртожитках міста Кременчука від 12.02.2019 року, 23.04.2019 року та 03.09.2019 року, виявлено, що в кімнаті АДРЕСА_1 , ніхто не проживає з 2000 року по теперішній час. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві представник позивача просив суд визнати відповідачі такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кім. АДРЕСА_1 .
Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідачі в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали.
Представник третьої особи КП «Квартирне управління» надала суду клопотання про слухання справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Ухвалою судді від 03.03.2020 року у справі відкрито провадження.
Ухвалою суду від 06.05.2020 року здійснено виклик відповідачів через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Суд вивчивши матеріали справи встановив наступне.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 223 від 19.03.2010 року «Про впорядкуванню статусу житлових будинків, формування та використання фондів житла соціального призначення та для тимчасового проживання громадян у м. Кременчуці» було віднесено гуртожиток по АДРЕСА_2 до фонду житла соціального призначення.

Згідно даних відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.11.2019 року за № 12319/а-32 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 , сек. 18, к. 2 (а.с. 9).

Відповідно до актів перевірки законності користування жилими приміщеннями комунальної власності громадянами, що зареєстровані в житлових будинках та гуртожитках міста Кременчука від 12.02.2019 року, 23.04.2019 року та 03.09.2019 року, виявлено, що в кімнаті АДРЕСА_1 , ніхто не проживає з 2000 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад).

Згідно з ст. 13 ЖК України відповідно до основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Українською РСР, виконавчими комітетами місцевих рад народних депутатів, міністерствами, державними комітетами і відомствами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.

Ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що до делегованих повноважень виконавчих органів міських рад належить: здійснення контролю за станом квартирного обліку; додержанням житлового законодавства; облік відповідно до закону житлового фонду та здійснення контролю за його використанням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «...кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.»

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

Так, у відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, оскільки відповідачі не проживають у спірній кімнаті з 2000 року, відсутнє майно відповідачів, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вище викладене, з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Керуючись викладеним, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Полтавської області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, адреса: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування, житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (, адреса: м. Кременчук, пл. Перемоги, 2) судовий збір в сумі 1 051 грн. 00 клп. з кожного, а всього 2 102 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.О. Кривич