Справа № 2-3594/2011p.

Провадження № 2-зз/202/19/20
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Паленко І.М.

представника заявника Афанасьєва Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вимоги якої обґрунтовані наступним. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2012 року у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL№85935 від 05.09.2008 року у розмірі 29 993,42 грн., судовий збір у розмір 299,94 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгулу справи у розмірі 120,00 грн., а всього 30 413,36 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2013 року вищевказане рішення було скасовано, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Заявник вказує, що у січні 2020 року під час відвідування приватного нотаріуса в особистих справах йому стало відомо про наявність арешту майна та заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби серія та номер: ВП № 44676781 від 12.09.2014 року в рамках виконавчого провадження № 44676781 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/483/2012 від 12.03.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. Оскільки на цей час матеріали виконавчого провадження № 44676781 знищено, будь-які дії щодо зняття арешту майна відповідача та заборони на його відчуження неможливі просив зняти арешт майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби серія та номер: ЗІ 44676781 від 12.09.2014 року в межах виконавчого провадження № 44676781 на підставі виконавчого листа № 2/0417/483/2012 від 12.03.2014 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши представника заявника, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що здійснюється з дотриманням основних засад цивільного судочинства.

Так, за матеріалами справи встановлено, що відносно відповідача (боржника) ОСОБА_1 здійснювалось виконавче провадження № 44676781 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/483/2012 від 12.03.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 74 243,28 грн., в межах якого державним виконавцем Індустріального відділу ДВС з метою своєчасного та повного виконання зазначеного виконавчого документу, для недопущення можливості відчуження боржником належного йому майна, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Вищезазначене виконавче провадження згідно інформації, що міститься в АСВП завершено відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.06.2015 року), повторно вищезазначений виконавчий документ до Індустріального відділу ДВС не надходив та на виконанні не перебував.

В силу ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на викладене, суд вважає що вимоги заяви про зобов`язання зняти арешти з майна боржника та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не підлягають задоволенню, оскільки виконавче провадження завершене а тому, з огляду на те, що державний виконавець діє у межах спеціального Закону та виконання виконавчого документу, підняте питання може бути вирішено шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.О. Кухтін