Справа № 638/6874/20
Провадження № 2-о/638/154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко К.О.

при секретарі Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2020 року заявники в порядку ст.. 109 СК України подали до суду заяву подружжя, в якій просять розірвати їх шлюб, зареєстрований 05.01.2018 року Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14. Разом зі спільною заявою заявники додали копію договору між батьками про сплату аліментів на дитину та її виховання від 14.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Луніною Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 999, в якому визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір*ю ОСОБА_1 , визначена участь батьків у вихованні та утриманні дитини, а також участь в забезпеченні умов проживання дитини тим з батьків, хто буде проживати окремо, окрім того визначені умови здійснення батьками права на особисте виховання дитини.

В своїй заяві заявники зазначають про те, що бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, при цьому не будуть порушені особисті та майнові права, а також права дитини. Обґрунтовують доводи заяви тим, що сімейне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинено, на теперішній час спільного господарства не ведуть, через що подальше перебування у шлюбі неможливо.

Ухвалою суду від 26 травня 2020року провадження у справі відкрито.

В судове засідання заявники надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримали, просили суд її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст.293 ч.3 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що заявники вимоги заяви підтримали в повному обсязі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити рішення та заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.01.2018 року Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05.01.2018 року.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.06.2018 року.

Сторони не підтримують сімейні відносини, не ведуть спільне господарство та проживають окремо.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Відповідно до п. 8 Практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя; нормативно-правовий акт № 11 від 21.12.2007р. постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору від 14 травня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони домовились про місце проживання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, який проживає окремо від дитини та про аліментні зобов`язання.

Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним.

На підставі викладеного ст.ст. 24, 109 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 293, 294, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 05.01.2018 року Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14, розірвати.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: