Справа № 487/5148/20
Провадження № 2/487/2179/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

16 вересня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка підписана її представником адвокатом Ляховою Катериною Олександрівною, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якій позивач просить розірвати Договір-замовлення №301-530К від 31.08.2016 на виготовлення та установку меблів, що був укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача кошти в сумі 314254,00 грн. та судові витрати за надання правової допомоги.

Також до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на квартиру, яка належить відповідачу, за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що спірна квартира оформлена на відповідача, сума грошових коштів, яка була сплачена відповідачу є значною. У зв`язку з протиправними діями відповідача позивач меблі не отримала, відповідач ігнорує вимоги позивача щодо виконання умов Договору або повернення коштів, а тому у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є Договір-замовлення №301-530К від 31.08.2016 на виготовлення та установку меблів, що був укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 9807640, форма власності приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , 03.02.2005, Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Із обставин, зазначених в позовній заяві та заяві про забезпечення позову вбачається що між заявником та відповідачем виник спір, пов`язаний з підприємницькою діяльністю відповідача; наявні обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; такі заходи є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відтак, заяву слід задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру відповідача.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про розірвання договору та стягнення суми.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 9807640, яка належить ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Суддя: З.М. Сухаревич