Провадження 2/522/2168/20
04 березня 2020 р. Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги,
В обґрунтування позову було зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районні м Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримує допомогу одинокій матері на дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу одинокої матері у разі смерті батька (вдова) на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в період з 01.02.2017р. по 31.07.2018р. року отримувала також державну допомогу малозабезпеченим сім`ям. При заповнені декларації про доходи та майновий стан, вказала що за цей період отримувала допомогу одинокій матері, одинокій матері (вдови), інших видів доходів родина не отримувала.
Позивачем здійснено перерахунок в межах терміну призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 14.02.2017р.
ОСОБА_1 протоколом от 15.01.2019р. призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям з урахуванням усіх доходів родини, за період з 01.02.2017р. по 30.04.2017р. у розмір 516,34 грн. щомісячно, з 01.05.2017р. по 31.07.2017р. у розмірі 688,68 грн. щомісячно, а адже сума надміру виплачених коштів за період з 01.02.2017р. дорівнює 6969,12 грн.
Протоколом від 16.01.2019р. скасовано рішення про призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям з урахуванням усіх доходів родини, за період з 01.08.2017р. по 31.01.2018р., оскільки середньомісячний сукупний дохід родини за період з 01.02.2017р. по 31.07.2017р. перевищує рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Сума надміру виплачених коштів за вказаний період дорівнює 6198,52 грн..
Таким чином відповідач порушила вимоги Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати такої допомоги (п.28), про що була неодноразово повідомлена письмово, але кошти не повернуті.
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.11.2019р. справа передана до Приморського районного суду м.Одеси за підсудністю.
Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Домусчі Л.В.
Ухвалою суду від 06.12.2019 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження та призначено її до слухання.
09.01.2020 р. розгляд справи був відкладений на 05.02.2020р. у зв`язку з неявкою відповідача, а також згодом на 28.02.2020р.
У судове засідання 28.02.2020р. року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої просив справу розглядати за їх відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати відзив по суті предмету спору не скористався. Із заявами про розгляд справи у його відсутності відповідач до суду також не звертався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04.03.2020 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено,що ОСОБА_1 перебуває на обліку на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районні м Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримує допомогу одинокій матері на дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу одинокої матері у разі смерті батька (вдова) на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в період з 01.02.2017р. по 31.07.2018р. року отримувала також державну допомогу малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім ям».
ОСОБА_1 має двох дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2
13.02.2017 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 подала заяву про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та вдова, а також подала заяву 08.08.2017р., та 14.02.2018р., 08.08.2017р, де зазначила, що не працює, не навчається, не має трудової книжки, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, не СПД.
Також нею подано декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період та з -8.2016р. по 01.2017р., та з 01.08.2017р по 31.01.2018р., в яких зазначено про відсутність доходів.
Згідно повідомлення №7140від 16.01.2019р. державна соціальна допомога сім`ї не призначена з причин: середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.
Рішенням від 16.01.2019р. відмовлено в наданні державної соціальної допомоги у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно розрахунку від 09.01.2019р. середньомісячного доходу сім`ї для призначення державної соціальної допомоги за період з серпня 2017р. по січень 2018р. включно, вбачається що відповідач має дитину до 18 років та доглядає дитину до 3-х років, та отримала дохід заробітну плату , та сукупний дохід сім`ї за 6 міс., що передують зверненню за допомогою складає 21984,05 грн., та середньомісячний дохід сім`ї - 3664,01 грн.

Згідно повідомлення №1912 від 09.01.2019р. державна соціальна допомога сім`ї не призначена з причин: середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Рішенням від 09.01.2019р. відмовлено в наданні державної соціальної допомоги у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно довідки про завантажені доходи відповідачки вбачається, що ОСОБА_1 отримала дохід за період ; з 01.2017р. по 03.2017р. -12449,17 грн., з 04.2017р. по 06.2017р.-12745,80 грн., з 07.2017р. по 09.2017р.-15049 ,54 грн., з 10.2017р. по 12.2017р. -1546,68 грн., з 01.2018р. по 03.2018р. -12443,41 грн..позивач надсилав відповідачу письмові повідомлення про обсяг надмірно виплачених коштів 04.02.2019р, та 17.05.2019р.

Також суду надано довідка від 27.05.2019р. про обсяг надміру виплачених коштів, усього було призначено 3615,06 грн., отримала 31812,73 грн., переплата 28197,67 грн., (відрахувавши призначення з серпня 2017р. по липень 2018р.).

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно зі статтею 4 цього Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї; довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

У пункті 3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10, 5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

У частині четвертій статті 7 цього Закону визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Аналогічні положення передбачені у пунктах 12, 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» зазначено, що контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин соціального захисту населення, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003року №250, яка визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно ч.4 ст.7 вказаного Закону та п.12 Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до п.28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Пунктом 27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям" затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 (з наступними змінами і доповненнями), передбачено, що контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган праці та соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів.

Відповідно до п.п.1 п.3 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1098, головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор перевіряють достовірність та повноту інформації про доходи і майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" зазначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Як слідує із позову, управлінням соціального захисту населення при призначенні допомоги не було перевірено довідку про доходи відповідача ( хоча в позовних вимога посилаються на її недостовірність), не проведено перерахунок виплачених коштів та яка сума є зайво виплаченою відповідачу, представник позивача вказати не може.

Судом не встановлено фактів, а позивачем не представлено доказів навмисного подання відповідачем недостовірних відомостей, що вплинули на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, тому суд вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити.

Позивачем не наведено, які саме зловживання допущені відповідачкою при наданні документів для призначення допомоги, та які відомості в наданих документах є свідомо неправдивими або із приховуванням відомостей щодо її майнового стану та доходів, при наявності яких позивачці не могли бути призначені соціальні допомоги.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідна правова позиція викладена ВС у постанові від 12.12.2018 року по справі № 711/1509/17.

Згідно ч. 1 ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У добровільному порядку відповідач надміру сплачені суми пенсії не повертає.

Суд зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, керуючись вищевикладеним, суд дійшов висновку щодо недоведеності позовних вимог, атому відмовляє у задоволені позову.

Керуючись ст..ст.15.16 1212, 1216 ЦК України, ст.7, 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223,ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі