Справа № 758/2866/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, третя особа - житлово-будівельний кооператив «Авіатор-11» про визнання права власності на частину квартири, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_2 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого орагну Київської міської ради, третя особа - ЖБК «Авіатор-11» про визнання права власності на частину квартири, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.07.1974 р. по 06.04.1989 р.

На підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 13.06.1985 року ОСОБА_2 був виданий ордер № НОМЕР_3 на сім`ю з 3 осіб на право заняття 3 кімнат житловою площею 41.93 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 .

21.08.1989 року між сторонами було укладено мирову угоду, яка була посвідчена головою правління ЖБК «Авіатор-11» про поділ паю в сумі 5738 карбованців станом на серпень 1989 року, відповідно до якої за ОСОБА_1 закріплено 3309 карбованців, а за ОСОБА_2 закріплено 2429 карбованців.

Згідно довідки ЖБК «Авіатор-11» від 11.02.2016 року, ОСОБА_1 повністю оплатила 3309 карбованців та повністю сплатила внески за утримання будинку та комунальних послуг.

На час подання цього позову до суду, право власності на спірну квартиру не було зареєстроване. Однак, 30.03.2016 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру, відповідно до якого спірна квартира перебуває у приватній власності відповідача.

За таких обставин, позивач просить суд, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 41,93 кв.м.;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29109414 від 05.04.2016 року 15:31:54, прийнятого державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитенко О.В.;

3) скасувати запис про право власності ОСОБА_2 за № 14028172 від 30.03.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача використав своє право на розгляд справи без його участі, звернувся до суду із заявою, в якій просив позов задовольнити, розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 також скористався своїм право на звернення до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував щодо визнання права власності позивача на 1/2 частину спірної квартири.

Представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого орагну Київської міської ради свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі Свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 . (а.с. 4)

У подальшому шлюб між сторонами було розірвано, що вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 06.04.1989 року зроблено запис № 183. (а.с. 5)

Як вбачається з Ордеру № НОМЕР_3, він виданий ОСОБА_2 на сім`ю з 3 осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) на право заняття 3 кімнат житловою площею 41.93 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с. 6)

Відповідно до Довідки ЖБК «Авіатор-11» від 11.02.2016 року вбачається, що між колишнім подружжям було розділено залишок пайового внеску у співвідношенні: за ОСОБА_1 закріплено 42,85 кв.м., за ОСОБА_2 - 22,65 кв.м. на підставі мирової угоди від 21.08.1989 року. ОСОБА_1 оплатила пайовий внесок у розмірі 3309,00 рублів. (а.с. 7)

Згідно з Довідкою ЖБК «Авіатор-11» від 24.03.2016 року, ОСОБА_2 , є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 ; сума пайових внесків у розмірі 10988 рублів 20 копійок сплачена 22.02.1992 року у повному обсязі. (а.с. 137)

Згідно вказаної мирової угоди здійснено розподіл паю у розмірі 5738 рублів та закріплено: за ОСОБА_1 закріплено 3309 рублів, а за ОСОБА_2 закріплено 2429 рублів. (а.с. 3)

Як вбачається з Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 30.03.2016 року квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_2 (а.с. 54-55)

Спірні правовідносини регулюються положенням Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також Закону України «Про власність» з огляду на час виникнення спірних правовідносин.

Стаття 317 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ст. 318 ЦК України, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Статтею 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень постанови Верховного Суду України від 24.06.2015 № 6-318цс15 за правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, наразі правовим режимом нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , є приватна власність.

Власником квартири з 30.03.2016 року є ОСОБА_2 , що вбачається з Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що позивач просить суд скасувати запис про право власності позивача на всю квартиру, позивач оспорює власність відповідача на всю квартиру АДРЕСА_1 , та просить суд визнати за нею право власності 2/3 частини спірної квартири, а також скасувати реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією відповідача на всю спірну квартиру.

Разом з тим, як вбачається з Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Державну реєстрацію права власності здійснено державним реєстратором Микитенко О.В. на підставі Довідки серія та номер: 24/03, виданої 24.03.2016, видавник: Житлово-будівельний кооператив «Авіатор-11». (а.с. 54)

Вищевказана довідка від 24.03.2016 року міститься в матеріалах справи. З неї вбачається, що видана вона ОСОБА_2 , який є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 , про те, що сума пайових внесків за квартиру в розмірі 10988 рублів 20 копійок сплачена 22.02.1992 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. (а.с. 137)

Разом з тим, в матеріалах справи міститься Довідка ЖБК «Авіатор-11» від 11.02.2016 року вбачається, що між колишнім подружжям було розділено залишок пайового внеску у співвідношенні: за ОСОБА_1 закріплено 42,85 кв.м., за ОСОБА_2 - 22,65 кв.м. на підставі мирової угоди від 21.08.1989 року. ОСОБА_1 оплатила пайовий внесок у розмірі 3309,00 рублів. (а.с. 7)

Таким чином, в матеріалах справи містяться дві взаємовиключних за змістом документа, а саме довідки ЖБК «Авіатор-11» від 11.02.2016 року та від 24.03.2016 року.

Більше того, довідка від 24.03.2016 року, тобто та, з якої вбачається що власником спірної квартири є відповідач є більш пізнішою, тобто виданої після видачі довідки від 11.02.2016 року, в якій йдеться про сплату позивачем частини пайових внесків за спірну квартиру.

Відтак, враховуючи те, що довідка ЖБК «Авіатор-11» від 24.03.2016 року на підставі якої було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем, ніким не оспорена, на час розгляду справи у суді є чинної, суд не вбачає правових підстав для скасування права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, як не вбачає правових підстав для визнання за позивачем права власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України регламентуються, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом не встановлено законних підстав, для визнання права власності позивача на 2/3 частин спірної квартири та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на спірне майно.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою суду від 21 липня 2016 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову у справі № 758/2866/16-ц та накладено заборону проводити будь-які дії по відчуженню нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , до вирішення спору в суді.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого орагну Київської міської ради, третя особа - житлово-будівельний кооператив «Авіатор-11» про визнання права власності ОСОБА_1 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 41,93 кв.м.; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29109414 від 05.04.2016 року 15:31:54, прийнятого державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитенко О.В.; скасування запису про право власності ОСОБА_2 за № 14028172 від 30.03.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Скасувати заборону проводити будь-які дії по відчуженню нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , накладену ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко