Справа № 127/1759/20
Провадження № 2/127/240/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . У вказаному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , інших дітей у ОСОБА_3 не має. ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується довідкою НОМЕР_2 . З моменту народження сина, ОСОБА_3 займався вихованням та розвитком сина. На даний час ОСОБА_3 потребує матеріальної підтримки з боку сина, так як він є непрацездатною особою з інвалідністю та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1638, 00 грн. Вказаної суми не вистачає на своє утримання, оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування в достатньому обсязі для існування, придбання ліків. Позивач звертався до сина з проханням надати йому будь - яку матеріальну допомогу, мотивуючи тим, що він виховував сина з дитинства, забезпечував його всіма необхідними речами, стягнень по сплаті аліментів на утримання відповідача з нього не проводилось, його не було розбавлено батьківства відносно відповідача, але син будь - якої допомоги не надав.

Просив суд, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2020 року і довічно.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 927256 (а.с.6) та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1638, 00 грн. (а.с.8).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку повнолітніх дітей утримувати батьків.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

За встановлених обставин, наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позивач є пенсіонером, тобто у правовому розумінні непрацездатним, розмір отримуваного ним єдиного доходу у вигляді пенсії, суд дійшов висновку, що позивач має необхідність у матеріальній допомозі та потребує утримання своїм сином.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 840, 80 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 51 Конституції України, ст. 202, 203, 205 СК України, ст.13,81,141,263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2020 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави 840, 80 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2020 року.

Суддя: