Справа № 473/370/20
"17" вересня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання батьківства,
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації про визнання батьківства.
В подальшому надав суду уточнений позов до ОСОБА_2 про визнання батьківства в якому вказував, що з 2003 по 2015 роки він проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 .
Проте, оскільки на момент народження дітей батьки останніх не перебували в шлюбі між собою та не подали заяви про визнання батьківства, а тому записи про батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були внесені до актових записів про народження дітей на підставі ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері.
Влітку 2015 року ОСОБА_2 виїхала до Російської Федерації на заробітки, після чого зникла.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнана безвісно відсутньою з 01 жовтня 2015 року.

З моменту виїзду матері діти, які офіційно залишилися без батьківського піклування, проживають з позивачем та фактично перебувають на його опікуванні.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 з метою захисту прав та інтересів дітей просив на підставі ст. 128 СК України про визнання його батьківства щодо малолітніх в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, проте подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб порталі судової влади України, причину неявки суду не повідомила.

Представники третіх осіб без самостійних вимог - Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач та його представник в своїх заявах не заперечували проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом з письмових матеріалів справи (а.с. 2-5, 9, 10) встановлено, що з 2003 по 2015 роки позивач проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 .

Проте, оскільки на момент народження дітей батьки останніх не перебували в шлюбі між собою та не подали заяви про визнання батьківства, а тому записи про батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внесені до актових записів про народження дітей на підставі ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері (а.с. 67-71).

Влітку 2015 року ОСОБА_2 виїхала до Російської Федерації на заробітки, після чого зникла.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнана безвісно відсутньою з 01 жовтня 2015 року (а.с. 4-5).

З письмових матеріалів справи (а.с. 12, 13) вбачається, що з моменту виїзду матері діти, які офіційно залишилися без батьківського піклування, проживають з позивачем та фактично перебувають на його опікуванні (а.с. 6-8).

ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити своє батьківство щодо дітей в адміністративному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3).

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК);

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК) (п. 4).

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9).

Згідно звітів тестів ДНК на батьківство від 17 квітня 2020 року, проведених лабораторією ENDEAVOR DNA, ОСОБА_1 на 99,999995 % є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 та на 99,99994 % є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 (а.с. 52-55).

В той же час Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України - батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 за №190 від 18 травня 2005 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, зазначивши в графі прізвище дитини « ОСОБА_3 », в графі відомості про батька зазначити « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Єнакієво Донецької області, Україна, громадянин України, місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 ».

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України - батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 за №251 від 18 липня 2006 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, зазначивши в графі прізвище дитини « ОСОБА_3 », в графі відомості про батька зазначити « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Єнакієво Донецької області, Україна, громадянин України, місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 ».

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Вуїв