Справа № 323/3298/19
Провадження № 2/323/111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Гуцал О.П.
при секретаріЗакладній А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в результаті ДТП, яке сталося 17.12.2017 року, а саме зіткнення автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , та автомобіля «ВАЗ 21083», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , було спричинено заподіяння матеріальних збитків позивачу як власнику автомобіля «ВАЗ 21083», державний номер НОМЕР_2 , в розмірі 45092,84 грн. Між ОСОБА_2 та відповідачем ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно до якого було застраховано автомобіль «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 . Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2018 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винуватою за ст.124 КУпАП. Позивачем було подано до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» заяву про виплату страхового відшкодування, однак страхова компанія відмовила у такій виплаті. Крім цього, внаслідок ДТП позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення ДТП, так і після нього. Негативні наслідки полягають у нервовому стресі, глибоких переживаннях через пошкодження належного йому транспортного засобу, необхідності витрачати додатковий час для захисту своїх прав. У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути із ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 45092,84 грн. та витрати на проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків в розмірі 1200,00 грн., та стягнути із ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

17.12.2019 року від ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що внаслідок порушення позивачем вимог ст.33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановити характер та розмір матеріального збитку, завданого автомобілю «ВАЗ 21083», державний номер НОМЕР_2 , не виявляється можливим. Вказане є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відсутні підстави і для задоволення вимог про відшкодування витрат на проведення експертизи. Крім цього, наданий позивачем звіт про визначення вартості матеріального збитку не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зроблений на замовлення третьої особи та містить вартість збитку, завданого ДТП без зазначення його дати, а лише станом на 01.02.2018 року.

05.03.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов на позовну заяву, згідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог. У відзиві зазначено, що в позовній заяві позивачем належним чином не обґрунтовано свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, та не надано відповідних доказів.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог про стягнення моральної шкоди з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Від представника відповідача ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у позовних вимогах.

Заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.08.2018 року постановою Оріхівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно до змісту вказаної постанови суду, 17.12.2017 року о 10 год. 40 хв. на перехресті вул. Гоголя-Воровського в м. Оріхів, Запорізької області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, н/з НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надала переваги у русі транспортному засобу ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмовано водія ОСОБА_2 , та пасажира ОСОБА_4 , чим порушено вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України.

Власником транспортного засобу ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

На замовлення ОСОБА_3 , спеціалістом-автотоварознавцем, оцінювачем ОСОБА_5 07.02.2018 року складено звіт № 12 про оцінку автомобіля ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , згідно до висновків якого вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження при ДТП станом на 01.02.2018 року складає 45092,84 грн.

Згідно до квитанції №12, ОСОБА_3 сплатив за проведення автотовазнавчого дослідження КТЗ суму в розмірі 1200,00 грн.

Як визнано представником відповідача ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» у відзиві на позовну заяву, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА».

16.10.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» із повідомленням про настання страхового випадку ДТП, що сталося 17.12.2017 року.

Листом від 20.11.2018 року № 2009 ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що на виконання вимог статті 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією для визначення розміру збитків, завданих автомобілю ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , замовлено відповідний огляд та експертну оцінку. 22.10.2018 року експерт ТОВ ЕАК «Фаворит» ОСОБА_6 здійснив огляд автомобіля ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , під час якого виявлено, що автомобіль був у частково розібраному стані з ознаками частково виконаного відновлювального ремонту після ДТП. У зв`язку із чим визначити вартість матеріального збитку не можливо.

Згідно до рапорту директора ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 24.10.2018 року повідомлено керівника ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про те, що на підставі договору згідно доручення 20.10.2018 року був здійснений огляд КТЗ ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Автомобіль був наданий на огляд у частково розібраному стані з ознаками частково виконаного відновлювального ремонту КТЗ після ДТП. У зв`язку з вищенаведеним та згідно пункту 8.5 Методики, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За словами власника, відновлювальний ремонт було розпочато після проведення оцінки збитку, заподіяного власнику автомобіля запрошеним ним оцінювачем.

Аналогічного змісту рапорт було складено 22.10.2018 року експертом ОСОБА_6 на ім`я керівника ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

Щодо позовних вимог до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Як передбачено статтею 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Статтями 33, 34 Закону передбачено порядок звернення у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, відповідно до вимог Закону.

Відповідно до положення статті 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їхні працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Як вбачається з матеріалів справи, про дорожньо-транспортну пригоду позивач не повідомив ПрАТ «АСК «ОМЕГА», у встановлений Законом строк, а звернувся із таким повідомленням лише 16.10.2018 року.

Пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , який належить позивачу, на день повідомлення страхової компанії про ДТП та звернення позивача до страхової компанії із заявою про відшкодування майнової шкоди, був у частково розібраному стані та з ознаками часткового відновлення, про що свідчить рапорт експерта.

Порівнюючи фототаблицю пошкоджень автомобіля ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , яка є додатком до звіту № 12 від 01.02.2018 року, та фотографії, які були зроблені експертом при огляді транспортного засобу 22.10.2018 року, дійсно видно, що під час останнього огляду транспортний засіб перебував у розібраному стані, лобове та заднє скло під час першого огляду були наявні, під час другого огляду лобове та заднє скло вже були відсутні на транспортному засобі, кришка капоту також під час першого огляду була наявна, а під час другого огляду вона була відсутня, що також стосується і переднього лівого колеса транспортного засобу.

Вартість майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ-21083, н/з НОМЕР_2 , визначена оцінювачем, експертом-автотоварознавцем Лісовським О.В. за заявою ОСОБА_3 від 25.01.2018 року.

Суд приходить до висновку, що позивачем було порушено пункт 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика.

Таким чином, позивач порушив порядок і строки звернення до страхової компанії, що призвело до неможливості визначення страховиком розміру завданої шкоди.

Із урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат на проведення оцінки збитків.

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана, з розміром цього відшкодування.

Суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки внаслідок ДТП було істотно пошкоджено транспортний засіб позивача, він був позбавлений можливості ним користуватись, змушений витрачати час для стягнення завданої шкоди.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості суд вважає визначити розмір моральної шкоди в сумі 3 000 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 140 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач позивач користувався правовою допомогою адвоката Лобаченка О.В.

До позовної заяви було долучено докази понесених судових витрат, а саме:

-квитанція про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.;

-договір про надання правової допомоги №17-12-18 від 17.12.2018 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та копія квитанції про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом в розмірі 5,85% від заявленої суми, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 5,85% від понесених судових витрат, тобто витрати на правничу допомогу в розмірі 585,00 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 44,95 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 3000,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 585,00 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 44,95 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.09.2020 року.

Суддя: О.П. Гуцал