ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8735/19
провадження № 2/753/3241/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась, але у направленій заяві до суду просила розглянути справу у її відсутність, при цьому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши у позові, що спільне життя у сторін не склалось, понад тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, термін на примирення призначати не потрібно.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що зміст позову не відповідає дійсності, позивач постійно свариться з ним і йому в квітні 2020 року прийшлось покинути житло. Два місяці примирення позитивного результату не дали. Але впевнений, що шлюбно-сімейні відносини можуть поновитись, але пояснити за рахунок чого не зміг.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами ч.2, ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

20.04.1988 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у Палаці укладення шлюбів №1 м. Ленінграда, актовий запис №2310 (а.с.5). Від зареєстрованого шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають.

Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, з квітня 2020 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Два місяці примирення позитивного результату не дали.

Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, двохмісячний строк на примирення позитивного результату не дав.

За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ствердження відповідача про те, що шлюб не може бути розірваний, оскільки вважає можливим поновити шлюбно-сімейні відносини, суд не може покласти в основу рішення, тому що двохмісячний строк на примирення позитивного результату не дав, а відповідач не зміг пояснити суду за рахунок який обставин вони можуть поновитись.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, додаткового терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені і позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ч.1, ст.51 Конституції України, ст.3; 110-113 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований в Палаці укладення шлюбів №1 м. Ленінграда 20.04.1988 року, актовий запис №2310 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - ОСОБА_2 ; їй - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :