Справа № 485/829/20
Провадження №2/485/358/20
Рішення

іменем України

18 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" Миколаївської області, Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по лінії батька ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на житлову квартиру АДРЕСА_1 , з якої 1/2 частка спадкового майна належала спадкодавиці особисто та 1/2 частку спадкового майна вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встигла оформити свої спадкові права належним чином. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті баби. Однак, при зверненні до Снігурівської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на тій підставі, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки документ містить закреслення слів одного із співвласників.

Враховуючи наведене, а також те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті баби, просить визнати за нею право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача в.о. начальника ДУ "Снігурівська виправна колонія" Король В. також надійшла заява, в якій він просив справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги визнав та зазначив, що засвідчити справжність свідоцтва про право власності на квартиру ДУ "Снігурівська виправна колонія" не є можливим, оскільки Бюро приватизації установи створювалось лише на період масової праиватизації державного житлового фонду та було ліквідовано за результатами її завершення, та від даного тимчасово створеного органу не залишилось жодних документів.

Сільський голова Центральної сільської ради подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, не заперечують щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд вирішив ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Центральне Снігурівського району Миколаївської області помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 27 складено 06 липня 2011 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області і на його підставі видано 06 липня 2011 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 1991 року, виданого Бюро приватизації установи ИН-316/5 на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 25 листопада 1994 року № 32. Право власності на зазначену квартиру, було зареєстровано Малим підприємством "Кошторисник" у реєстровій книзі за № 622 (а.с.12).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його мати ОСОБА_2 (баба позивачки), яка спадщину прийняла як така, що була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 з 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою сільського голови Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області № 643 від 21.05.2018 року (а.с.42).

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємицею підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 20.05.1978 р., де в графі мати значиться " ОСОБА_2 " (а.с.10).

Як вбачається з листа завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою Коваль Ю.В. від 15 серпня 2020 року №946/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с.30-31).

ОСОБА_2 за життя не встигла оформити свої спадкові права після смерті сина ОСОБА_3 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Центральне Снігурівського району Миколаївської області померла, про що 06 лютого 2018 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис про смерть № 42 та на його підставі 06 лютого 2018 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належала спадкодавиці особисто на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 1991 року, виданого Бюро приватизації установи ИН-316/5 на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 25 листопада 1994 року № 32. Право власності на зазначену квартиру, було зареєстровано Малим підприємством "Кошторисник" у реєстровій книзі за № 622 (а.с.12), а також 1/2 частки вказаної квартири, яку вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встигла оформити спадкові права належним чином.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її онука - позивачка у справі ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла, подавши до держнотконтори в шестимісячний строк відповідну заяву про прийняття спадщини за законом. Батько позивачки (син спадкодавиці) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.8).

Родинні відносини зі спадкодавицею підтверджені копією свідоцтва про народження позивачки (дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ") серії НОМЕР_5 , виданого 19 січня 1986 року, в якому відомості про батька вказано " ОСОБА_4 " (а.с.9), та копією свідоцтва про народження її батька серії НОМЕР_6 виданого 09 червня 1978 року, де в графі мати значиться " ОСОБА_2 " (а.с.39). На підтвердження зміни прізвища з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " позивачкою надано копію свідоцтва серії НОМЕР_7 виданого 27 серпня 2005 року про укладення шлюбу з гр. ОСОБА_7 (а.с.11).

Як вбачається з копії спадкової справи № 78/2018, заведеної в Снігурівській державній нотаріальній конторі Миколаївської області 21 березня 2018 року до майна померлої ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася до нотконтори 21.03.2018 року, яку прийнято та зареєстровано у книгу обліку спадкових справ за № 212. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні. Згідно довідки виданої Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 19.03.2018 р. № 437, на час відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 одна (а.с.41-62).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

По положенню ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

19 червня 2018 року завідувач Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. винесла постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв"язку з не відповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства (а.с.5).

Як встановлено, надане позивачкою свідоцтво про право власності на житло від 12 грудня 1994 року, яким передано у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожному, квартиру АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки документ містить закреслені слова, а саме закреслено прізвище, ім"я та по-батькові одного співвласника квартири ОСОБА_3 (а.с.12).

За п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною четвертою ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до п. 3 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

На підставі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав та їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги одночасно тлумачити їх зміст.

Листом начальника Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)", яка є правонаступником Установи ИН-316/5 УВС Миколаївської області, від 09 квітня 2015 року №5/3.1-3-19/В-3 відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право на житло, оскільки бюро приватизації установи ИН-316/5 УВС Миколаївської області було створено на період масової компанії з приватизації службового житла, на даний час в установі такого органу немає (а.с.49 зворот).

Згідно відзиву начальника виправної установи"Снігурівська виправна колонія №5", квартира яка є предметом даної справи, а саме: квартира АДРЕСА_1 на балансі в Держаній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" не перебуває (а.с.46).

Згідно наказу №ІН316/5 від 08.08.1994 року №70 (9), виданого установою ІН316/5 УМВД України в Миколаївській області, про дозвіл на приватизацію квартир займаних співробітниками установи, ОСОБА_2 дозволено приватизацію квартири АДРЕСА_1 (а.с.47).

При цьому, належність спадкодавцям спадкового майна також підтверджується довідкою начальника Снігурівської філії КП ММБТІ Волосатової Н.І. від 31 серпня 2020 року № 59 згідно з якою право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці за кожним, на підставі Свідоцтва про право власності від 12.12.1994 року, право власності у Снігурівській філії ММБТІ зареєстровано 07.02.1995 року за реєстровим № 25(а.с.45).

За даними технічного паспорту на квартиру, виготовленого МП "Кошторисник", її загальна площа становить 53,7 кв.м, з них: 2 житлові кімнати площею 11,0 кв.м. та 18,1 кв.м.; кухня площею 8,2кв.м.; ванна кімната - 3,0 кв.м.; вбиральня - 1,3 кв.м., коридор - 10,0 кв.м., балкон - 2,1 кв.м. (а.с.13).

Остільки, позивач довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 142, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 18.09.2020 р.

Суддя С.Й. Яворський