Справа № 485/1102/20
Провадження №2/485/435/20
Рішення

іменем України

18 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління каналів річки Інгулець про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління каналів річки Інгулець про стягнення коштів.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 05.01.2001 року по 31.05.2020 року працював в Снігурівському міжрайонному управлінні водного господарства. Відповідно до наказу №32п від 29.05.2020 року його було звільнено 31.05.2020 року за скороченням штатів, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні йому була нарахована компенсація за період з 05.01.2020 року по 31.05.2020 року, 73 календарні дні та вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку. Відповідно довідки № 86 від 04.06.2020 року Снігурівського міжрайонного управління водного господарства, загальна сума коштів, яка повинна була бути позивачеві виплачена становить 27058,43 грн (без нарахування), а фактично сплачено 12232,45 грн. Заборгованість суми (без нарахування) становить 14825,98 грн. Станом на 30.05.2020 року всі працівники звільнені, рахунки установи закриті. ОСОБА_1 двічі 16.06.2020 та 05.08.2020 звертався до керівництва Держводагенства та РОВР у Миколаївській області щодо відшкодування неотриманої суми при звільненні та отриав відповідь про те, що вирішення даного питання не входить до повноважень їхньої установи. Відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України від 28.01.2020 року № 77 «Про реорганізацію Снігурівського МУВГ», Снігурівське міжрайонне управління водного господарства (код ЄДРПОУ) реорганізовано шляхом приєднання до Управління каналів річки Інгулець (). Тому він просить суд стягнути з Управління річки Інгулець, як правонаступника Снігурівського міжрайонного управління водного господарства на його користь 14825,98 грн. нарахованої, але не виплаченої заборгованості з заробітної плаьти.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач надав суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача також надала заяву, в якій просить розглядати справу без її присутності, позов визнає повністю та просить його задовольнити.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю і заробітну плату, право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Так, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В статті 115 КЗпП України зазначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Як вбачається з роз`яснень викладених у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.01.2001 року по 31.05.2020 року працював в Снігурівському міжрайонному управлінні водного господарства, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.4). Відповідно до наказу №32п від 29.05.2020 року (про припинення труудового договору (контракту) ОСОБА_1 було звільнено 31.05.2020 року за скороченням штатів, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні йому була нарахована компенсація за період з 05.01.2020 року по 31.05.2020 року, 73 календарні дні та вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку (а.с.5).

Згідно довідки №86, виданої 04.06.2020 року Снігурівським міжрайонним управлінням водного господарства, підприємство заборгувало ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 14825,98 грн (а.с.6).

Суд приходить до висновку, що докази надані позивачем стосовно наявної заборгованості по заробітній платі є належними, допустимими, достовірними та достатніми і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України від 28.01.2020 року № 77 «Про реорганізацію Снігурівського МУВГ», Снігурівське міжрайонне управління водного господарства (код ЄДРПОУ) реорганізовано шляхом приєднання до Управління каналів річки Інгулець (). Управління каналів річки Інгулець є правонаступником Снігурівського МУВГ, до якого переходять усі майнові права та обов`язки Снігурівського МУВГ (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до Положення про управління каналів річки Інгулець, затвердженого Наказом Державного агенства водних ресурсів України від 01.06.2020 року №486, Управління каналів річки Інгулець є повним правонаступником Управління каналу Дніпро-Інгулець та Управління каналів Інгулецької зрошувальної системи, Снігурівського міжрайонного управління водного господарства, Баштанського міжрайонного управління водного господарства та Вітовського управління водного господарства. Управління є юридичною особою.

Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, і як правонаступник не заперечує щодо свого обов`язку з виплати позивачеві заробітної плати, наявність заборгованості з заробітної плати знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є підставним, та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 76-81, 197, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець (), як правонаступника Снігурівського міжрайонного управління водного господарства, на користь ОСОБА_1 14825,98 грн. нарахованої але не виплеченої заробітної плати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 18.09.2019р.

Суддя С.Й. Яворський