Справа № 685/1759/19
Провадження № 2/685/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та

представника органу опіки та піклування Семенишиної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх спільної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Дитина постійно проживає разом з позивачкою, вона самостійно займається її вихованням, піклується про її фізичних та духовних розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя.

З моменту розірвання шлюбу і до даного часу, що становить 8 років, батько дитини, відповідач по справі ОСОБА_2 , лише двічі бачив доньку і причиною цих побачень були позовні заяви про позбавлення його батьківських прав стосовно доньки, але аж ніяк не бажання бачити свою дитину та спілкуватися з нею.

Відповідач проігнорував попередження суду про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, частіше спілкуватися з нею та приймати більш активну участь у її вихованні, що свідчить про його ставлення до дитини.

Позивач зазначає, що за весь період відповідач платив аліменти невчасно і не в повному обсязі, донька не отримала від батька жодного подарунку на день народження та інші свята, жодного разу не почула від нього слів привітань.

В ході судового розгляду позивач свої вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, та додаткового пояснила, що відповідач не приїздив до дитини, взагалі не цікавиться її життям, здоров`ям, як вона росте та чим займається. Зазначила, що у 2018 році вона зверталася до Гусятинського райсуду з позовом про збільшення розміру аліментів, в засідання приїздив відповідач, після засідання запропонувала йому поїхати та подивитися на доньку, однак він відмовився.

Пояснила також, що з 2018 року відповідач регулярно направляє їй аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн./міс, але це відбувається лише після того, як виконавча служба мала намір притягнути його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що, крім спільної з позивачкою доньки, має ще двох дітей старшу дитину від першого шлюбу та молодшого сина від третього. Зазначив, що раніше не визнавав позовів ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_4 , однак на даний час вважає, що буде доцільним позбавити його батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації Семенишина І.О. позовні вимоги підтримала та зазначила, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав було вивчене, комісія з ним спілкувалася в телефонному режимі, оскільки не мав можливості приїхати.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивач та відповідач являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб між ними розірвано 29 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Хоростківською сільською радою Гусятинського району Хмельницької області, рішенням Гусятинського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2012 р. про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу донька проживає разом з позивачкою у будинку її батьків, їй забезпечені належні умови проживання, що підтверджується довідкою Хоростківської міської ради від 19 листопада 2019 р. № 1999/2-14, актом обстеження житлово-побутових умов № 262/2-27 від 19 листопада 2019 р., проведеного комісією Хоростківської міської ради, та не заперечується самим відповідачем.

Місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається, згідно ч. 1 ст. 160 СК України, за згодою батьків, сторони дійшли згоди про місце проживання їх доньки ОСОБА_4 разом з матір`ю в м. Хоростків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання одного з них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав і не звільняє від обов`язків відносно дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішеннями Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2014 р. та від 17 березня 2015 року було встановлено певні обставини, які мають значення для справи, зокрема, наявність образи у позивача через розлучення, віддаленість місця проживання дитини та її батька, наявність у відповідача двох інших дітей, що спричиняє труднощі у частих побаченнях між дитиною та батьком.

Мотиви матері дитини щодо позбавлення батька батьківських прав залишилися незмінними.

При оцінці відмови відповідача поїхати до дитини після судового розгляду справи щодо збільшення розміру аліментів, який мав місце у Гусятинському райсуді, суд враховує неприязні відносини між позивачкою та відповідачем, а також відстань від м. Гусятин, де відбувалося судове засідання, до м. Хоростків, де проживає дитина.

Суд також враховує, що позбавлення батька батьківських прав перешкодить спілкуванню між ним та донькою, коли вона досягне більш старшого та свідомого віку, ніж на даний час.

Суд також враховує відсутність обґрунтування у позивача та служби у справах дітей, в чому полягає захист інтересів дитини, якщо її батька буде позбавлено батьківських прав щодо неї.

Висновок органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації від 14 лютого 2020 р. № 04-287/02-16 про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 висновків суду, зроблених в результаті розгляду справи, не спростовує, оскільки ґрунтується на тому, що після припинення спільного проживання подружжя ОСОБА_6 їх донька залишилася проживати з матір`ю, а батько перестав цікавитися долею дитини, перестав про неї піклуватися та допомагати, як морально так і матеріально.

Суд не приймає до уваги згоду відповідача на позбавлення його батьківських прав, оскільки частиною 3 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд не знайшов підстав для застосування щодо відповідача позбавлення батьківських прав, як крайньої міри впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 167 СК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 лютого 2020 року.

Суддя Самойлович А.П.