справа № 631/202/19
провадження № 2/631/149/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Пархоменко І. О.,

при секретарі судового засідання - Семенко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Нова Водолага цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нововодолазької селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 , про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Нововодолазької селищної ради про тлумачення заповіту. В обґрунтування своїх вимог зазначили наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,5756 га., кадастровий номер :02:000:0543, земельної ділянки площею 0,2510 га., кадастровий номер :02:000:0546, земельної ділянки площею 0,3720 га. кадастровий номер :01:000:0458, розташованих на території Знам`янської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області. Земельні ділянки належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ХР № 031081, виданого 30 листопада 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області № 39 від 09 жовтня 2001 року. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_5 належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0038172 - члену АСТ «Федорівка» виданий Нововодолазькою районною державною адміністрацією 1 жовтня 1996 року і сертифікат на право на майновий пай № 88. Вищевказаний заповіт посвідчено секретарем Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Редько Г. М. 24.04.2001 року і зареєстровано в реєстрі за № 9. На час смерті ОСОБА_4 заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до довідки Головного управління держгеокадастру у Харківській області відділу у Нововодолазькому районі №Б-7/0-0.23,26-7/147-17 від 05.04.2017 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0038172, виданого Нововодолазькою районною державною адміністрацією 01.10.1996 року за № 88 на ім`я ОСОБА_4 , видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 031081, на підставі рішення Знам`янської сільської ради від 09.10.2001 року № 39 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18 від 30.11.2001 року на ім`я ОСОБА_4 . Її прийомний син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Федорівка Нововодолазького району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.05.2006 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не встиг прийняти спадщину та помер в період півроку після смерті заповідача, право на отримання спадщини перейшло до його спадкоємців. Позивач, ОСОБА_1 є дружиною померлого, а позивач ОСОБА_2 сином, що підтверджується свідоцтвом про народження, та про шлюб. Постановами про відмову у вчинення нотаріальної дії від 15 лютого 2019 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з суперечностями у заповіті. Просили тлумачити заповіт, а саме, волевиявлення заповідача, ОСОБА_4 , що при складанні заповіту від 24 квітня 2001 року на ім`я - ОСОБА_5 , воно було спрямоване на заповідання земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0038172, виданого Нововодолазькою районною державною адміністрацією 01.10.1996 року за № 88 на ім`я ОСОБА_4 , та право на частину майна АСТ «Федорівка» відповідно до сертифікату на право на майновий пай № 88.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.08.2019 витребувано від Державної нотаріальної контори Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області інформацію про наявність заповітів та спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 45-46).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10.09.2019 витребувано від Державної нотаріальної контори Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області копію спадкової справи № 11 від 26.01.2019 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а. с. 56-57).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03.01.2020 залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нововодолазької селищної ради про тлумачення заповіту, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 (а. с. 80-81).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач Нововодолазька селищна рада не направила свого представника для участі у судовому засіданні. Через канцелярію суду надана заява відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Третя особа у судове засідання не з?явилася, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що Знам?янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 7 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія І-ХР № 031081, виданого 30 листопада 2001 року, на підставі рішення виконавчого комітету Знам?янської сільської Ради народних депутатів № 39 від 09 жовтня 2001 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 5,20 гектарів, яка знаходиться на території Знам`янської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 14).

З довідки відділу у Нововодолазькому районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області №Б-7/0-0.23,26-7/147-17 від 05.04.2017 року вбачається, що взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0038172, виданого Нововодолазькою районною державною адміністрацією 01.10.1996 року за № 88 на ім`я ОСОБА_4 , на підставі рішення Знам`янської сільської ради від 09.10.2001 року № 39, видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 031081, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18 від 30.11.2001 року на ім`я ОСОБА_4 (а. с. 15).

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, зокрема, у вигляді земельної ділянки площею 5,20 га, розташованої на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

24 квітня 2001 року секретарем Знам`янської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області Редько Г. М. було посвідчено заповт, зареєстрований в реєстрі за № 9, яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала розпорядження: належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0038172 - члену АСТ «Федорівка» виданий Нововодолазькою районною державною адміністрацією 01 жовтня 1996 року і сертифікат на право на майновий пай № 88, заповіла ОСОБА_5 (а. с. 16).

Згідно з витягом № 54886813 про реєстрацію у Спадковому реєстрі, наданим 26.01.2019 року, станом на 22.03.2017 заповіт не змінено та не скасовано(а. с. 11).

Як убачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, відповідно до якого просять розтлумачити заповіт, оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з суперечностями у заповіті.

Отже, між сторонами виникли правовідносини що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Вказане закріплено у ч. 1 ст. 1235 ЦК України.

ОСОБА_6 , визначений спадкоємцем у заповіті ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 03 травня 2006 року Знам?янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 13).

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Ураховуючи, що ОСОБА_6 помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, суд доходить висновку, що сталася спадкова трансмісія, відтак, право на прийняття належної померлому частки спадщини, перейшло до його спадкоємців.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану про народження Палацом новороджених м. Харків зроблено відповідний актовий запис № 1407 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 . В свідоцтві про народження батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а. с. 7).

24 жовтня 1963 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану Комінтернівським бюро ЗАГС м. Харків зроблено відповідний актовий запис № 465 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 . Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_8 (а.с. 10).

Отжє, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які претендують на спадок, є дружиною та сином спадкодавця, тобто спадкоємцями першої черги за законом.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 11/2019, заведеної 26.01.2019 року нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори, щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкова справа № 11/2019 містить заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) про наявність заповіту, посвідченого 24.04.2001 року Знам?янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54886787 від 26.01.2019 року про відсутність спадкової справи чи свідоцтв за померлою ОСОБА_4 ; Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи за померлою ОСОБА_4 № 54886813 від 26.01.2019 року; копію державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 031081, виданого на підставі рішення Знам`янської сільської ради від 09.10.2001 року №39 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №18 від 30.11.2001 року на ім`я ОСОБА_4 ; копію заповіту, посвідчену секретарем посвідчено секретарем Знам`янської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області Редько Г. М. 24 квітня 2001 року, зареєстрованому в реєстрі за № 9; заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом (а. с. 93-97).

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Постановою від 15 лютого 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус Нововодолазької державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить ОСОБА_4 , у зв?язку з тим, що заповіт, складений померлою є незрозумілим(а. с. 17).

З тих же підстав, 15 лютого 2019 року, нотаріус Нововодолазької державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину(а. с. 18).

Пунктом 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 передбачено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Вказане кореспондується з вимогами п. 1.6 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Статтею 1256 ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9

«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнанні правочинів недійсними» визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників.

Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Правочином є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказане визначено у ч. 1 ст. 202 ЦК України.

Тобто, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача.

Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 335/9398/16-ц дійшов висновку, що при тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для тлумачення заповіту, складеного спадкодавцем. Отже, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нововодолазької селищної ради про тлумачення заповіту є обґрунтованим, а відтак, таким що підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат позивачами не ставилось.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 202, 213, 1216 - 1218, 1220, 1222, 1233, 1235, 1236, 1256, 1261, 1268, 1276, 1296 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнанні правочинів недійсними», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нововодолазької селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 , про тлумачення заповіту задовольнити.

Тлумачити заповіт, а саме розтлумачити волевиявлення заповідача, ОСОБА_4 , що при складанні заповіту від 24 квітня 2001 року на ім`я ОСОБА_5 , воно було спрямоване на заповідання земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0038172, виданого Нововодолазькою районною державною адміністрацією 01.10.1996 року за №88 на ім`я ОСОБА_4 , та право на частину майна АСТ «Федорівка» відповідно до сертифікату на право на майновий пай №88.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 07 серпня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_9 .

Відповідач: Нововодолазька селищна рада, місцезнаходження: 63202, Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Донця Григорія, 14, .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Суддя І. О. Пархоменко