Ухвала

Іменем України

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 766/4958/20

провадження № 61-12510ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк», яка підписана представником Шевцовим Олегом Сергійовичем, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріта Аваровича, акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк»), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Ф. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 грудня 2019 року, індексний номер - 50181388 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа Банк», номер запису про право власності 34608591.

У квітня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову на час розгляду справи, у якій просив накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 . Заява мотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову законні права позивача будуть порушені.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року, якою залишено без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_2 . В іншій частині заяви залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції та апеляційного суду мотивовані тим, що між сторонами виник спір, у якому АТ «Альфа Банк» є власником спірного нерухомого майна, набутого на підставі відповідного застереження у договорі іпотеки, а ОСОБА_1 оскаржує в судовому порядку правомірність такого переходу права власності на квартиру.

АТ «Альфа Банк» засобами поштового зв`язку 18 серпня 2020 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у забезпечені позову. При цьому посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що судами не вказано підстав та висновків, чому суди прийняли рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, суди не дослідили необхідність забезпечення позову, не встановили підстав, які унеможливлять виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Крім того, суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, зробили обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Альфа-Банк», яка підписана представником Шевцовим Олегом Сергійовичем, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріта Аваровича, акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат