Ухвала

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 127/33501/18

провадження № 61-9746ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державного підприємства «Сетам», Приватного підприємства «Вінниця-Універсал-Сервіс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2018 року в порядку примусового виконання рішення суду від 02 грудня 2015 року про солідарне стягнення на користь «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 68 396,2 доларів США, що еквівалентно 1 505 537,1 грн та пені - 50 000 грн.

22 березня 2018 року було видано виконавчий лист відкрито виконавче провадження № 56040855 в рамках якого було арештовано предмет іпотеки - належну йому квартиру АДРЕСА_1 та проведено електронні торги з реалізації вказаної квартири. Згідно зі звітом про вартість майна станом на 31 травня 2018 року вартість вищевказаної квартири становить 469 382 грн. Посилався на порушення статті 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статей 43, 44, 46 ЗУ «Про іпотеку», пунктів 2, 3, 4 Розділу ІІ, пункту 2 Розділу ІV «Порядку реалізації арештованого майна» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, оскільки про оцінку майна він не знав, так як повідомлення про оцінку не отримував, як і повідомлення про проведення торгів, гарантійний внесок покупцем не вносився, а продаж було вчинено без дозволу органу опіки і піклування, в той час, як в квартирі з ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає та зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважаючи, що торги проведено з порушенням вимог законодавства України щодо процедури проведення торгів та порушенням його прав, просив визнати електронні торги по продажу 24 жовтня 2018 року ДП «Сетам» належної йому квартири, протокол продажу та акт про реалізацію предмета іпотеки, недійсними.

Ухвалою Вінницького міського суду від 02 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, з метою забезпечення його позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 04 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року в мотивувальній частині обґрунтування відмови у позові з підстав відсутності порушення прав неповнолітньої дитини при реалізації майна - змінено, викладено у цій частині підстави відмови у тексті даної постанови.

В іншій частині рішення залишено без змін.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 04 червня 2020 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім цього, заявник разом із касаційною скаргою подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України.

Вирішення питання про забезпечення позову (зустрічного забезпечення, скасування зустрічного забезпечення або скасування заходів забезпечення позову) правилами зазначеної глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

ЄСПЛ вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Враховуючи викладене, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-150, 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/33501/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державного підприємства «Сетам», Приватного підприємства «Вінниця-Універсал-Сервіс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 жовтня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська