Справа № 565/1703/18
Провадження № 2/565/114/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 з такими вимогами: розірвати шлюб, укладений між сторонами 11 серпня 2016 року та зареєстрований Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 11 серпня 2016 року (актовий запис №151 від 11 серпня 2016 року); після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ; та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини позивачка ОСОБА_3 вказала про неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, зазначивши, що протягом останнього місяця до подачі позову останній не надав їй жодних коштів на утримання малолітньої дочки, а раніше надавав кошти нерегулярно та різними розмірами. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини позивачка ОСОБА_3 просила суд врахувати задовільний стан здоров`я відповідача ОСОБА_2 та відсутність в нього інших утриманців, окрім малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що вона ніде не працює, здійснює догляд та постійно зайнята вихованням і розвитком їх спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У клопотанні від 11 липня 2019 року позивачка ОСОБА_3 просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_3 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 липня 2019 року, яке ухвалено в цій цивільній справі відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

19 липня 2019 року до початку розгляду справи по суті у підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 подав в суд клопотання про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи з наступних питань: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , матір`ю якої є ОСОБА_3 ; якщо так, то чи являється ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_5 . Вказане клопотання відповідач обґрунтовав необхідністю встановлення родинних зв`язків між ним і ОСОБА_5 , що є можливим шляхом проведення судово-генетичної експертизи.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 липня 2019 року призначено первинну судово-медичну генетичну експертизу з використанням аналізів ДНК для надання висновку на питання: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?; Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення первинної судово-медичної генетичної експертизи з використанням аналізів ДНК доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини зупинено на час проведення вказаної експертизи.

Із відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшов висновок судового експерта Юрченко О.В. №103-277-2019 від 27 листопада 2019 року.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2020 року провадження у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини поновлено зі стадії, на якій його було зупинено, підготовчого судового засідання з викликом сторін і представника позивачки.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися.

У заяві від 03 січня 2020 року позивачка ОСОБА_3 зазначила, що вона повністю підтримує позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, заявлені нею до ОСОБА_2 , та просить здійснити розгляд даної цивільної справи без її участі на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, 05 березня 2020 року подав в суд заяву про повне визнання ним позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів. Зміст вказаної заяви від 05 березня 2020 року свідчить, що відповідач ОСОБА_2 погоджується на сплату в користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частинами 3-4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за результатами підготовчого провадження за наявними матеріалами справи.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 липня 2019 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Шлюб, укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_2 , який зареєстрований Кузнецовським міським відділом державної рестрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 11 серпня 2016 року, актовий запис №151 від 11 серпня 2016 року розірвано.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , яка на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 08 грудня 2016 року (відповідний актовий запис №513 від 08 грудня 2016 року).

Згідно з довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 12 грудня 2016 року місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстроване місце проживання її матері ОСОБА_3 , що підтверджується її паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області 15 вересня 2016 року.

Інформація відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №886 від 07 вересня 2018 року свідчить, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизиЮрченко О.В. №103-277-2019 від 27 листопада 2019 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistische Abstammugs-begutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Отже, батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів, які б свідчили про здійснення ним утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04 вересня 2018 року до теперішнього часу.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини аргументовані неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також працездатністю відповідача та відсутністю в нього інших утриманців. Вказані обставини відповідачем ОСОБА_2 не спростовані. Заява ОСОБА_2 від 05 березня 2020 року свідчить, що відповідач в повному обсязі визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Із заяви позивачки від 31 січня 2020 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 30 січня 2020 року, актовий запис №118 від 30 січня 2020, слідує, що 30 січня 2020 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_9 та після державної реєстрації цього шлюбу змінила прізвище із ОСОБА_7 на ОСОБА_10 .

При вирішенні даної справи до вказаних спірних правовідносин сторін суд застосував наступні норми права.

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, з врахуванням встановлених обставин суд вбачає наявність законних підстав для стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд прийняв до уваги рівність прав та обов`язків батьків та те, що утримання малолітньої дитини її матір`ю позивачкою по справі здійснюється в добровільному порядку.

Враховуючи наведене, на підставі ч.2 ст.150, ст.180, ч.3 ст.181, ч.ч.1, 2 ст.182, ст.184, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд