Справа №359/1567/20
Провадження №2-з/359/27/2020
УХВАЛА

3 березня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Міходуй І.Є.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що він має намір пред`явити позов про стягнення з ТОВ «Фірма «Варіація» боргу за договором про надання послуг в розмірі 1600000 гривень. Відчуження майна відповідача у власність інших осіб, а також передача його грошових коштів в їх володіння унеможливить виконання рішення суду та утруднить захист прав заявника. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на все нерухоме майно ТОВ «Фірма «Варіація» та грошові кошти в розмірі 1600000 гривень, що перебувають у володінні інших осіб або підлягають передачі в їх володіння.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Представник ТОВ «Фірма «Варіація» не з`явився у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

2. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви.

2.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

2.2. Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

2.4. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватись та розпоряджатись власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №201290718 від 21 лютого 2020 року (а.с.13-20) вбачається, що постановою приватного виконавця Трофименка М.М. від 1 квітня 2019 року та постановою старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) від 12 лютого 2020 року накладений арешт на все нерухоме майно ТОВ «Фірма «Варіація». Ця обставина переконливо свідчить про те, що ТОВ «Фірма «Варіація» об`єктивно не має можливості відчужувати його майно у власність інших осіб. Тому ризики невиконання рішення суду або утруднення захисту прав заявника відсутні.

3.2. Безумовно, накладення арешту на грошові кошти в такому великому розмірі, як 1600000 гривень, істотно перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «Фірма «Варіація» та може призвести навіть до незворотних негативних наслідків.

3.3. Крім того, ухвалами суддів Бориспільського міськрайонного суду від 27 грудня 2019 року та 8 січня 2020 року (а.с.24-26, 27-28) аналогічні заяви про забезпечення позову були повернуті ОСОБА_1 . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року (а.с.29-30) у задоволенні ідентичної заяви про забезпечення позову було відмовлено взагалі. ОСОБА_1 не оскаржував вказане судове рішення та подав чергову заяву про забезпечення позову. Такі дії мають ознаки зловживання процесуальними правами.

3.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні. Тому у задоволенні поданої заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець