Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3597/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26 вересня 2017 року шлюб між сторонами розірвано Виноградівським районним судом. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти перебувають біля позивачки, відповідач згідно рішення Виноградівсьського районного суду від 12.11.2018 року сплачує на їх утримання аліменти. Відповідач жодної участі у вихованні та догляді за дітьми не приймає, їх інтересами не цікавиться, крім сплати аліментів та створює позивачці перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на їх повноцінний розвиток, зокрема відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на періодичний виїзд дітей за кордон для відпочинку, оздоровлення та розширення їх кругозору. У зв`язку з цим позивачка просить суд надати дозвіл для виїзд дітей за межі України до Угорської Республіки на період до 10.11.2024 року.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання також не з`явився, але надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що у період з 09.08.2008 року по 26.09.2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 26.09.2017 року у справі №299/2377/17.

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

16.03.2019 року позивачка уклала шлюб з громадянином ОСОБА_5 та змінила прізвище на " ОСОБА_5 " (а.с. 5).

Як вказано позивачкою та не заперечено відповідачем, після розірвання шлюбу діти перебувають при матері, яка самостійно утримує дітей, піклується про створення та забезпечення належних умов для їх фізичного, духовного та морального розвитку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 12.11.2018 року за № 299/2932/18 присудження стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Крім сплати аліментів відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не приймає. Звернення позивачки щодо вирішення питань, які стосуються дітей та потребують спільної участі обох батьків відповідач просто ігнорує, чим фактично створює перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на їх повноцінний розвиток.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача, батька дітей з проханням надати згоду на здійснення періодичних виїздів їхніх спільних дітей за кордон. Однак відповідач вказані клопотання ігнорує. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та відмовляється надати позивачці дозвіл на виїзд дітей за кордон.

Орган опіки та піклування Виноградівської РДА вважає доцільним надання дозволу на виїзд дітей сторін за кордон без згоди батька, що стверджується висновком від 28.01.2020 року за № 03-24/293.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Згідно положень ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Згідно зі ст. 3 вищезазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.

Відповідно до підпункту 2 п.4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровій ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю.

Суд прийшов до висновку, що виїзд неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кордон відповідає інтересам дітей.

Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_7 у межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є в обґрунтованими і такі слід задовольнити з вищенаведених міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 768,40 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надали дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Угорської Республіки на період до 10.11.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко