ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/3/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: учасників справи та представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/20396/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року та на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2018 року (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Хмельницька міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Хмельницька міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . Власником сусіднього домоволодіння є ОСОБА_1 , яка самовільно захопила частину земельної ділянки, побудувавши огорожу, чим загородила проїзд до належної їй земельної ділянки.

Зазначає, що ОСОБА_1 було збудовано на незаконно захопленій земельній ділянці сарай та туалет, який відповідно до перевірки, проведеної управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради не відповідає проектній конфігурації та площі, побудований з порушенням плану, та окрім того, у зв`язку з тим, що площа сараю перевищує його проектну площу відбулося зміщення розташування вбиральні, у зв`язку з чим вона знаходиться на проектному заїзді до земельної ділянці до її будинку. Посилається на те, що відповідач побудувала без відповідних дозволів та погоджень із державними органами сарай та огорожу, а також самовільно розширила свою земельну ділянку.

Вказані порушення, які допущені відповідачем призводять до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою позивача.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та просив обов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0005 га, шляхом демонтажу частини паркану ОСОБА_1 , який розташований на земельній ділянці ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017, визначеними у плані накладення точками 2-3-5-4-2 та відновити спільну межу земельних ділянок; зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди заїзду до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу частини паркану відповідно до варіанту № 1 висновку експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017.

У лютому 2016 року третя особа Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначала, що згідно збірного кадастрового плану, виготовленого комунальним підприємством проектно-розвідувальних робіт по землевпорядкуванню Хмельницької міської ради, відомостей Держсільгоспінспекції у Хмельницькій області, площа самовільно захопленої відповідачем ОСОБА_1 земельної ділянки загального користування по АДРЕСА_2 становить 0,0148 га. До адміністративної відповідальності відповідач не притягувалась.

Зважаючи на викладене, самовільно зайнята земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню за рахунок відповідача до стану, придатного для її використання за цільовим призначенням, шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

В ході розгляду справи третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Хмельницька міська рада уточнила позовні вимоги, та просила зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0126 га, за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Хмельницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0005 га, шляхом демонтажу частини паркану ОСОБА_1 , який розташований на земельній ділянці ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017, визначеними у плані накладення точками 2-3-5-4-2, та відновити спільну межу земельних ділянок.

Позовну заяву Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0126 га., за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3310 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької міської ради 1378 грн сплаченого судового збору та 1588 грн 80 коп витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України 3707,20 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243 грн 60 коп судового збору.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2018 року доповнено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди заїзду до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу частини паркану відповідно до варіанту № 1 висновку експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 та Хмельницької міської ради. Посилається на неповне з`ясування усіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що потягло до ухвалення незаконного рішення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б могли достовірно свідчити про спорудження саме ОСОБА_1 будівель і споруд на земельній ділянці загального користування, оскільки усе нерухоме майно вона отримала в дар у січні 2007 року і будь-яких перепланувань господарських будівель та паркану не здійснювала. Вважає можливою причиною невідповідності встановлених меж між суміжними землевласниками природній зсув ґрунту, оскільки на земельну ділянку відповідача також має місце накладка. Крім того, вказує, що позивач ОСОБА_2 узгоджувала колишньому власнику будинковолодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 зовнішні межі земельної ділянки і жодних претензій до нього не мала, як і не мала претензій з приводу необхідності облаштування заїзду до її земельної ділянки з АДРЕСА_2 , оскільки завжди мала заїзд з провул. Волочиський як до домоволодіння по АДРЕСА_1 так і до належного їй домоволодіння по АДРЕСА_3 . А тому, заявник вважає, що позивач ОСОБА_2 не довела, що є реальна небезпека порушення її прав зі сторони відповідача ОСОБА_1

Хмельницька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 , представник позивача Хмельницької міської ради Окарська І.В. в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Законним є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте судове рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та позов Хмельницької міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняла частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 , та земельної ділянки комунальної власності, що створює перешкоди у користуванні їх власністю, крім того, зазначена земельна ділянка огороджена парканом та на ній розміщені споруди.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :13:001:0422 (а.с. 68 т. 1, матеріали інвентаризаційної справи).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 є власником житлового будинку та надвірних споруд (цегляного житлового будинку «А-1», шлакового хліва «Б», цегляного хліва «б», шлакового хліва «В», глиняного хліва «Г», цегляного хліва «Д» цегляної вбиральні «Ж», цегляного гаража «З», штахетної огорожі 1), що розташоване по АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 31.01.2007, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. (матеріали інвентаризаційної справи). А також є власником земельної ділянки, площею 0,0600 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:001:0195.

Згідно з висновком експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017, станом на 23.02.2017 фактичні межі та фактична площа земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , якою користується ОСОБА_1 , не відповідають площі та межам земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0195, відомості про яку наявні в Національній кадастровій системі, невідповідність наведена в дослідницькій частині; експертом встановлено порушення ОСОБА_1 умов землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :13:001:0195, відомості про яку наявні в Національній кадастровій системі: фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_1 накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0422 по АДРЕСА_1 площа накладення становить 0,0005 га (5 кв.м.); фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_1 накладаються на землі загального користування, площа накладення становить 0,0126 га.; фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0195, що перебуває у власності ОСОБА_1 , відомості про яку наявні в Національній кадастровій системі, площа накладення становить 0,0027 га. Варіанти технічної можливості заїзду до подвір`я ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 орієнтовно позначені на фотозображенні № 1, 2, схематично зображені в додатку № 4 до висновку у двох варіантах та описані в дослідницькій частині висновку (а.с. 215-237 т. 1).

Разом з тим, з дослідницької частини вказаного висновку слідує, що і фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 не відповідають межам земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0422, відомості про які наявні в Національній кадастровій системі згідно даних обмінного файла (а.с. 225 т. 1).

Крім того, матеріалами справи встановлено, що попереднім власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 у 2005 році здійснювалась процедура приватизації земельної ділянки, в межах якої здійснено встановлення та узгодження зовнішніх меж землеволодіння у натурі з представниками суміжних землекористувачів, в тому числі з землекористувачем земельної ділянки, яка знаходиться з півночі ОСОБА_7 , про що є відповідний підпис. При цьому, при узгодженні зовнішніх меж земельної ділянки зацікавленими сторонами претензій не виявлено (а.с. 46 т. 2).

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 1782/1783/19-26 від 09.06.2020, на земельній ділянці, площею 0,0126 га із земель загального користування, яку визначено за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15.05.2017 № 3701/3702/16-26, знаходяться частини будівель, що належать на праві власності ОСОБА_1 ; звільнення земельної ділянки 0,0126 га, яку визначено за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15.05.2017 № 3701/3702/16-26 від розташованих на ній будівель, споруд або їх частини, що належать на праві власності ОСОБА_1 можливе при: вбиральня «Ж» - знесенні, хлів «Д» - знесенні, хлів «В» - знесенні, хлів «Г» - знесенні, гараж «З» - реконструкції, огорожа демонтажу (а.с. 234-242 т. 2).

У дослідницькій частині вказаного висновку зазначено, що вбиральня «Ж», розміром 1,1 м Х 1,05 м, 1990 року побудови, розташована за межами земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0195; хлів «Д», 1990 року побудови, площею 3,3 м Х 2,26 м, виходить за межі земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0195 на земельну ділянку, площею 0,0126 га, орієнтовно на 1,15 м; хлів «В», 1985 року побудови, виходить за межі земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0195 на земельну ділянку, площею 0,0126 га, орієнтовно на 1,1 м; хлів «Г», розміром 2,45 м Х 1,35 м., 1985 року побудови, виходить за межі земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0195 на земельну ділянку, площею 0,0126 га, орієнтовно на 1,35 м); гараж «З», внутрішній розмір 2,95 м. Х 5,52 м, 1995 року побудови виходить за межі земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0195 на земельну ділянку, площею 0,0126 га, орієнтовно на 1,7 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Аналізуючи зазначені вище законодавчі норми, слід прийти до висновку, що порушення меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , з боку суміжного землевласника ОСОБА_1 , що виразилось у встановленні паркану на частині належної позивачу земельної ділянки, площею 0,0005 га, не призвело до порушення прав позивача на використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, враховуючи незначну площу накладення, відсутність в місці порушення межі земельної ділянки позивача належного їй нерухомого майна, яке необхідно обслуговувати, та невідповідність фактичної межі земельної ділянки ОСОБА_2 даним НКС.

Як вбачається з висновку експерта, порушення меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , має місце, проте це безпосередньо не впливає на здійснення нею повноважень щодо користування належною їй земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача ОСОБА_2 на чинення перешкод щодо заїзду на належну їй земельну ділянку з АДРЕСА_4 , та необхідність у зв`язку з цим демонтувати частину паркану ОСОБА_1 відповідно до варіанту № 1 висновку експертизи від 15.05.2017 № 3701/3702/16-26.

Оскільки, з матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме з пояснювальної записки, вбачається, що земельна ділянка є забудованою та має під`їзд з провулку (а.с. 159 на звороті т. 1).

Крім того, у листі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи № Д-967у-15 від 30.06.2015 міститься інформація про те, що до земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 43-44 т. 2).

Таким чином, у позивача ОСОБА_2 є можливість заїзду на належну їй земельну ділянку кадастровий номер :13:001:0422 по АДРЕСА_1 , що визначено і висновком експерта, як варіант № 2. Вказані обставини підтверджуються і фототаблицями, наявними у матеріалах справи (а.с. 42 т. 2).

В свою чергу, Хмельницька міська рада, звертаючись до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, вказувала, що відповідач ОСОБА_1 самовільно використовує частину землі загального користування, площа накладення становить 0,0126 га, крім того, самовільно побудувала господарські споруди та паркан, які підлягають знесенню. При цьому, позивачем не конкретизовано зміст позовних вимог в частині зазначення споруд, які підлягають знесенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Разом з тим, матеріалами встановлено, що спірні будівлі, зазначені у висновку експертів за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 1782/1783/19-26 від 09.06.2020, та які частково знаходяться на земельній ділянці загального користування, площею 0,0126 га, не є самочинним будівництвом, їх будівництво здійснювалось попередніми власниками у 1985, 1990 та 1995 роках, узаконене у визначеному законодавством порядку та отримано відповідачем ОСОБА_1 у власність за договором дарування у 2007 році.

Відповідно до вимог ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є співрозмірним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Враховуючи встановлені обставини справи, слід прийти до висновку про те, що в даному випадку обраний позивачем Хмельницькою міською радою спосіб захисту свого порушеного права не є адекватним, співмірним змісту порушеного права. Вимоги щодо знесення належного відповідачу майна є крайнім заходом по усуненню порушень прав позивача.

Повне знесення господарських споруд, які належать ОСОБА_1 , призведе до негативних наслідків для неї у вигляді значних майнових втрат, порушення її права на вільне використання належного їй на праві власності майна.

З урахуванням зазначених обставин справи та норм матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_2 та Хмельницької міської ради.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню судовий збір, сплачений нею при подачі апеляційної скарги, в розмірі 1144 грн 20 коп (50%).

З врахуванням того, що позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи та звільнена від сплати судового збору, та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, сплачений при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1144 грн 20 коп (згідно з квитанцією № 17 від 26.03.2018 на суму 1057 грн 50 коп, згідно з квитанцією № 24 від 13.04.2018 на суму 1230 грн 90 коп) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_2 відмовити.

В позові Хмельницької міської ради відмовити.

Стягнути з Хмельницької міської ради (місцезнаходження: вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, 29000; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1144 грн 20 коп судового збору.

Судовий збір в розмірі 1144 грн 20 коп компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай