Провадження № 2-513/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 вересня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

за участю представників Кучерук О.В. , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , треті особи Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та з врахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 , є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати малолітнього ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 17.08.2018 року ОСОБА_4 перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки його батьки не виконують свої батьківські обов`язки відносно нього належним чином. ОСОБА_4 був влаштований до КМБД «Берізка» на повне державне утримання на підставі розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.10.2017 року № 700 терміном на 1 рік за заявою батька. В заяві від 19.09.2017 року ОСОБА_3 зазначив. Що забере сина з дитячого будинку найближчим часом, коли вирішить свої житлові питання. Проте за весь період перебування ОСОБА_4 в дитячому закладі батько малолітнього до Служби не приходив, життям сина не цікавився. Враховуючи те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, керуючись статтею 164 СК України, виходячи з інтересів малолітнього, беручи до уваги рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації від 16.08.2018 року, орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив.

Третя особа Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про день, час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області Кучерук О.В. позовні вимоги підтримала в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , в частині передачі дитини на опікування органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області заперечила, просила передати на влаштування малолітнього ОСОБА_4 органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації за місцем походження дитини.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3484, де у графі батько вказаний ОСОБА_3 , а в графі мати - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації смертей Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_4 був влаштований до КМБД «Берізка» на повне державне утримання на підставі розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.10.2017 № 700 терміном на 1 рік за заявою батька.

Відповідно до інформації Київського міського будинку дитини «Берізка» від 27.07.2018 № 061/150-631 ОСОБА_4 сина відвідував рідко, останнє відвідування 22.06.2018, станом здоров`я цікавився, але участі в утриманні дитини не приймав.

22.01.2019 року Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 108-779, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина.

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 09.06.2020 року, в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_9 , 1946 року народження, ОСОБА_3 , 1983 року народження, ОСОБА_6 , 1975 року народження. Фактично в даному будинку проживає ОСОБА_9 . ОСОБА_3 в даному житловому будинку не проживає, місце його проживання невідомо.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суд дійшов висновку щодо наявності відомостей про свідоме нехтування відповідачем батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини.

Суд вважає за необхідне зауважити, що позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, тому у кожному випадку слід виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Якщо такий результат не передбачається, позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення.

Преамбулою Конвенції про права дитини, (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про виконання ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п. 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 р. по справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток своєї малолітнього сина, підготовку до самостійного життя, а тому за таких виняткових обставин та з метою захисту інтересів дитини, забезпечення її зростання в умовах турботи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову в частині позбавлення батьківських прав та необхідність його задоволення в цій частині.

Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Позивач просить передати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області.

Вирішуючи спір у цій частині суд приймає до уваги наступне.

Пунктом 13 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 визначено, що облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини. У разі коли батьки дитини або місце їх проживання невідомі, дитина, яка залишилась без батьківського піклування, береться на облік у службі у справах дітей за місцем виявлення дитини або місцем розташування закладу охорони здоров`я, в якому дитину залишили.

В матеріалах справи міститься наказ Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 48-С від 17.08.2018 року, про взяття на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

Отже, суд вважає, що в частині позовних вимог про передачу дитини малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області слід відмовити, та передати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, оскільки саме Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 поставлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід покласти на відповідача, стягнувши їх на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 19, 78, 81-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 , треті особи Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та внести відповідні зміни в свідоцтво про народження актовий запис №3484 від 31.08.2017 серія НОМЕР_1 .

Передати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 1681 грн. 60 коп..

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2020 року.

Суддя: