ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2164/19Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/284/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Костів О. З.,

за участі секретаря Кантицької О.І.

та сторін апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Каліннікова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/2164/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 9 грудня 2019 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем з 23 вересня 1999 року по 31 жовтня 2011 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на першому курсі Херсонського державного університету на контрактній формі фінансування, денної форми навчання. Вартість навчання в рік становить 14736 грн. та потребує матеріальної підтримки зі сторони батька на час навчання.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 9 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Пастуше, Чортківського району, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Пастуше, Чортківського району, РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до закінчення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 768,4 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Чортківського районного суду від 9 грудня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням є хибним, оскільки позивачка не надала жодного доказу на підтвердження даного факту.

Він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, оскільки ніде не працює. Заробляє на прожиття за рахунок періодичних підробітків, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

Крім того, переніс операцію на ногу внаслідок розриву ахілового сухожилка зліва, контрактури ступневого суглоба зліва та за станом здоров`я йому протипоказане фізичне навантаження

Відзив на апеляційну скаргу не поступив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Калінніков М.О. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та пояснила, що їй самі важко отримувати сина, який навчається. Вона сама оплачує навчання сина в сумі 14 736 грн, а також надає кошти по мірі можливості на його проживання. Відповідач самоусунувся від утримання сина.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 19, 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ст.369 ч.3 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1999 року до 31 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11 березня 2017 року.

ОСОБА_3 проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні.

Згідно довідки № 206 від 12.09.2019 року ОСОБА_3 є студентом І курсу спеціальності 017 Фізична культура і спорт факультету фізичного виховання та спорту денної форми навчання, контрактна форма Херсонського державного університету. Термін навчання 2 роки (з 01 вересня 2019 р. По 30 червня 2021 р.). Стипендії не отримує.

Згідно довідки Чортківської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 18 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1974 року народження на обліку в Центрі не перебуває.

Відповідно до висновку рай ЛКК від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 встановлено діагноз розрив ахілового сухожилка зліва (станом після оперативного лікування (4 місяці)), контрактура г/ступневого суглоба зліва і за станом здоров`я протипоказане фізичне навантаження.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

З врахуванням факту навчання сина сторін ОСОБА_3 , який згідно доводів позивачки потребує матеріальної допомоги, відсутності у справі доказів того, що син сторін має доходи, які забезпечують його потреби, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, періодично підробляє, особою середнього віку, не визнаний інвалідом, а перенесена операція - це тимчасові проблеми із здоров`ям, обов`язок батьків утримувати дитину, принцип розумності, справедливості, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням є таким, що потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати аліменти в розмірі 1000 грн на період навчання сина, тобто до 30 червня 2021 року.

Доводи в апеляційній скарзі щодо відсутності у позивачки права на позов з підстав недоведеності факту проживання її сина ОСОБА_4 разом з нею, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки встановлено, що її син, навчаючись у м. Херсон, будучи прописаним у с. Пастуше, Чортківського району, залишається перебувати на утриманні матері.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про неспроможність відповідача сплачувати аліменти за станом здоров`я( на даний час) у зв`язку із тим, що ще має бути операція на ногу, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 9 грудня 2019 року залишити без зміни.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 389 ч.3 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 березня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

О.З. Костів