Справа № 310/7504/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 лютого 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Уставицькій Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики. Свій позов мотивував тим, що 25.11.2016р. між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики, на підставі якого він передав в борг грошові кошти в сумі 151400,00 грн., що еквівалентно 5810 доларів США на день передачі грошових коштів, які відповідач ОСОБА_5 зобов`язався повернути до 25.11.2017 року. Дружина відповідача ОСОБА_6 надала згоду своєму чоловіку на укладення такого договору позики, про що власноруч написала заяву від 25.11.2016р. Зі слів відповідачів йому відомо, що сума коштів бралася в борг для ремонту будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в якому проживають відповідачі, а також для благоустрою земельної ділянки за цією ж адресою. Проте відповідач ОСОБА_5 у зазначений в договорі строк борг не повернув, в зв`язку з чим йому було направлено письмову вимогу про повернення коштів, проте навіть після отримання вимоги відповідач свої зобов`язання так і не виконав. Просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 25.11.2016р. в сумі 251812,42 грн., яка складається з наступного: 151400,00 грн. сума основного боргу, 66991,39 грн. відсотки за користування позикою, 25208,10 грн. інфляційні збитки, 8212,93 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, а також просив стягнути сплачений судовий збір в сумі 2518,12 грн.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив та заперечень на позов не надали.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що еквівалентно на момент укладення договору 5810 доларів США, строком на один рік, та зобов`язався повернуті зазначені кошти до 25 листопада 2017 року, що підтверджується розпискою (а.с.11).

Цього ж дня, а саме 25.11.2016 року, ОСОБА_6 надала згоду своєму чоловіку на укладення договору, підтвердила, що їй відомо про борг свого чоловіка ОСОБА_4 (а.с.12).

На час розгляду справи сума боргу по договору позики відповідачем повернута позивачу не була.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Наведений правовий висновок викладений Верховний Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц (провадження № 6-539цс16).

Судом встановлено, що договір позики на суму 151400 грн. був укладений 25 листопада 2016 року ОСОБА_5 з ОСОБА_4 в інтересах сім`ї, що не спростовано відповідачами, а також підтверджується наданою ОСОБА_6 письмовою згодою на його укладення, а тому суд дійшов висновку про стягнення суми боргу за договором позики з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку.

Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У розписці від 25.11.2016 року розмір процентів за користування позикою не встановлений, а тому стягненню з відповідачів за весь період користування позикою, а саме з 25.11.2016р. по 25.11.2017 р., підлягають проценти, із розрахунку облікової ставки НБУ, в розмірі 20059,46 грн., а саме:

-за період з 25.11.2016р. по 13.04.2017р. у розмірі 8129,97 грн. (151400 х 14 (ставка НБУ) / 100 х 140 (кількість днів) /365);

-за період з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. у розмірі 2264,78 грн. ( 151400 х 13 (ставка НБУ)/100 х 42 (дні)/365);

-за період з 26.05.2017р. по 26.10.2017р. у розмірі 7984,79 грн. (151400 х 12,5 (ставка НБУ)/100 х 154 (дні) /365);

-за період з 27.10.2017р. по 25.11.2017р. у розмірі 1679,92 грн. (151400 х13,5 (ставка НБУ)/100 х 30 (днів) /365).

Відповідно до вимог ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позичальником не було виконано свого обов`язку з повернення позики в строки передбачені договором, то з відповідачів підлягають стягненню:

- інфляційні збитки в сумі 21029,46 грн. за період з 26.11.2017р. по 16.09.2019р. (151400 х 113,89 (сукупний індекс інфляції) / 100 151400);

- три проценти річних від простроченої суми, а саме: 8212,93 грн. за 660 днів (з 26.11.2017р. по 16.09.2019р.) несплати боргу (151400 х3% / 100% /365 х 660).

На підставі наданих доказів суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не повернув кошти отриманні згідно договору позики, а тому на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики, відсотки за користування позикою за період з 25.11.2016р. по 25.11.2017р.., інфляційні збитки та 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання з 26.11.2017р. по 16.09.2019р..

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2006,94 грн. (2518,12 * 79,7%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 25 листопада 2016 року в розмірі 151400,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 20059,46 грн., інфляційні збитки в розмірі 21029,46 грн., три проценти річних від прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8212,93 грн., понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2006,94 грн., а всього 202708 (двісті дві тисячі сімсот вісім) грн. 79 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян