КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6085/2020
У Х В А Л А

05 березня 2020 року місто Київ

справа № 753/8888/18

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Даниленко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 24 лютого 2020 року подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що оскаржуване рішення було отримано нею 22 січня 2020 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Суд вважає наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 20 листопада 2019 року позивач та її представник були присутні у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду.

Згідно супровідного листа від 20 листопада 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва позивачу було направлено копію рішення суду.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що повний текст рішення нею було отримано 22 січня 2020 року.

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду є 21 лютого 2020 року, а апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 24 лютого 2020 року.

Виходячи з дати отримання апелянтом повного тексту рішення, суд вважає поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання позивачем оскаржуваного рішення, а саме: з 23 січня 2020 року по 21 лютого 2020 року.

Разом з тим, суд вважає, що період на подання апеляційної скарги, з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року (включно) пропущений без неповажних причин.

В апеляційній скарзі, апелянтом не зазначено причин пропуску строку за період з 22 лютого 2020 року до 23 лютого 2020 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку та не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження за зазначений період.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Даниленко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.