Справа № 495/8012/19
19 лютого 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Заверюха В.О.,
при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам,
В С Т А Н О В И В:
02.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2010 року по справі №2-2503/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам у розмірі 90 417 грн. 50 коп..
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . На підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2010 року по справі №2-2503/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2010 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач ОСОБА_1 зазначає, що спочатку сплачував аліменти у зазначеному в розмірі, але в подальшому його матеріальний стан погіршився, з січня 2018 року він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, розмір якої складає 2000 грн. на місяць, а інших доходів немає, крім того, за станом здоров`я він не має можливості працювати, оскільки тяжко хворіє, практично паралізований, не може самостійно себе обходити, постійно знаходиться під наглядом лікарів. Ѕ частина пенсії яку він отримує відраховується в рахунок аліментів та погашення заборгованості по аліментам, грошові кошти які остаються не вистачає позивачу на життя (купування ліків та продуктів харчування). Постановою державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 27.03.2019 року на пенсію позивача звернуто стягнення у розмірі 50% щомісячно, а саме 25 % за поточні місяця до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 25% в рахунок погашення боргу, який станом на 31.03.2019 року складає 90 417,50 грн.. На підставі вказаного позивач звернувся до суду з даним позовом та вважає наведені обставини істотними підставами для звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів.
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
20.09.2019 року судом зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС Укпраїни в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Позивач ОСОБА_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.15).
На підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2010 року по справі №2-2503/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2010 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13-14).
Рішення набрало чинності та на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Позивач ОСОБА_1 протягом усього часу перебування виконавчого листа на виконанні в органах ДВС аліменти на утримання доньки сплачував нерегулярно, в зв`язку з чим станом на 31.03.2019 року утворилась заборгованість, розмір якої становить 90 417,50 грн., що підтверджується постановою державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Вказана сума боргу утворилася внаслідок нарахування її на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, а тому підлягає стягненню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 27.03.2019 року на пенсію позивача звернуто стягнення у розмірі 50% щомісячно, а саме 25 % за поточні місяця до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 25% в рахунок погашення боргу, який станом на 31.03.2019 року складає 90 417,50 грн..

Відповідно до ст.ст.48, 51, 52, 55 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", також передбачено, що суд може за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити заявника від сплати заборгованості.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Обґрунтовуючи позов про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та заборгованості за аліментами, позивач посилався на те, що спочатку сплачував аліменти у зазначеному в розмірі, але в подальшому його матеріальний стан погіршився, з січня 2018 року він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, розмір якої складає 2000 грн. на місяць, а інших доходів немає, крім того, за станом здоров`я він не має можливості працювати, оскільки тяжко хворіє, практично паралізований, не може самостійно себе обходити, постійно знаходиться під наглядом лікарів. Ѕ частина пенсії яку він отримує відраховується в рахунок аліментів та погашення заборгованості по аліментам, грошові кошти які остаються не вистачає позивачу на життя.

Вказані позивачем підстави на переконання суду, не є підставою для його звільнення від сплати заборгованості по аліментам згідно приписів частини 2статті 197 СК України.

Як вбачається з виписки №363/38 з медичної картки стаціонарно хворого та довідки Саратської центральної районої лікарні №51, позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Саратської ЦРЛ з 16 січня 2019 року по 31.01.2019 року та з 03.12.2019 року по 12.12.2019 рік, тобто заборгованість по аліментам виникла задовго до хвороби позивача та будучи цілком здоровим він не сплачував аліменти на утримання доньки.

Суд також зазначає, що позивачу ОСОБА_1 було достеменно відомо, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2010 року з нього були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач мав можливість скористатися своїм правом звернувшись з позовом про зменшення розміру аліментів, до того ж тяжкий матеріальний стан платника аліментів може бути підставою для відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами, проте матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач звертався із позовною заявою про зменшення, відстрочення або розчтрочення розміру аліментів, які були визначені рішенням суду у зв`язку із зміною свого матеріального стану.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимогам вказаних норм процесуального права, позивачем ОСОБА_1 доказів наявності підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами встановлених ст.197 СК України, які спровокували виникнення даної заборгованості суду не надано.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає окреме, призведе насамперед до порушення прав самої дитини.

Висновки за результатами розгляду справи

Варто зауважити, що чинним законодавством України визначальним встановлюється обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними і чи є у них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника надавати таке утримання, а тому позивач має виконувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2010 року по справі №2-2503/10 та сплатити вказану заборгованість.

Згідно ст.141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.О.Заверюха