КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2679/20
Провадження №2/488/1426/20
Ухвала

Іменем України

"03" вересня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Холодкова Дмитра Юрійовича, Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Горобченко Сніжани Георгіївни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської міської ради № 40/126 від 17.07.2018 року, яким погоджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 930 кв.м., із земель комунальної власності, зарахувавши їх до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;

2) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42437389 від 08.08.2018 р. відповідно до якого 08.08.2018 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :07:031:0036, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

3) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 18.10.2018 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горобченко Сніжаною Георгіївною за реєстровим номером № 1126;

4) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43554333 від 18.10.2018 р. відповідно до якого 18.10.2018 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер :07:031:0036, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

5) Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 - 177 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) визначає, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач заявляє декілька немайнових вимог, а судовий збір сплачено лише за одну вимогу.

Аргументи позивача щодо несплати ним судового збору за вимоги, які він вважає похідними від першої заявленої вимоги, вважаю безпідставними, оскільки це не впливає на порядок сплати судового збору, визначеного Законом України Про судовий збір.

Отже, позивачу належить доплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, через що вважаю необхідним залишити її без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Холодкова Дмитра Юрійовича, Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Горобченко Сніжани Георгіївни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева