Справа № 346/3318/20
Провадження № 2/346/1509/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П`ятковського В.І.

секретаря Урбанович І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був його дідусь, ОСОБА_2 . Право власності на будинковолодіння в Коломийському МБТІ не зареєстровано.

На час ліквідації колгоспних дворів в господарстві був зареєстрований та проживав лише власник.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 25 березня 2005 року складено відповідний актовий запис за № 11. На день смерті власника в господарстві проживали : дочка - ОСОБА_3 , зять - ОСОБА_4 та онуки - ОСОБА_5 і він, позивач.

Померлий залишив заповіт, посвідчений 11 січня 2002 року секретарем виконкому Ліснохлібичинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 1, згідно якого все своє майно заповів дочці, ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак спадкових прав не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що 20 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 14.

Після її смерті відкрилась спадщина за законом на вказане будинковолодіння. Спадкоємцями за законом першої черги на майно померлої крім нього, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відмовились від спадщини в його користь, про що подали нотаріально посвідчені заяви.

Вказує, що прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння не зареєстровано.

Просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Предстанвик відповідача в судове засідання також не з"явився, і в свою чергу також подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району Івано-Франківської області помер ОСОБА_2 , про що 25 березня 2005 року складено відповідний актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

За життя померлий проживав у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав до типу колгоспного двору, головою якого він був. Наведене підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району за № 825 від 06 серпня 2020 року (а.с. 23).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 63735 від 19 березня 2019 року зазначений будинок в Коломийському МБТІ не зареєстрований (а.с. 40).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживав та був зареєстрований один ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району за № 825 від 06 серпня 2020 року (а.с. 23).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживав лише голова двору, то він був єдини власником даного майна.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 11 січня 2002 року секретарем виконкому Ліснохлібичинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 1, згідно якого все своє майно заповів дочці, ОСОБА_3 (а.с.12).

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька, постійно проживаючи із ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району за № 825 від 06 серпня 2020 року (а.с. 23). Однак, спадкових прав не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що 20 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 14 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої, оскільки інші спадкоємці : чоловік спадкодавиці, ОСОБА_4 та дочка, ОСОБА_5 , від спадщини відмовились в користь позивача, про що подали відповідні заяви нотаріусу (а.с. 15, 16).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що право власності на будинковолодіння не зареєстровано (а.с. 18).

Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 від 15 квітня 2019 року загальна площа його складає 48,3 кв.м., житлова - 21, 8 кв.м.

Згідно звіту про оцінку майна від 26 червня 2020 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 164 769, 00 рн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність із-за відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно і відповідач, як орган місцевого самоврядування погоджується із позовними вимогами, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання якого : АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 48, 3 кв.м. житловою - 21, 8 кв.м. та господарські будівлі і споруди : навіс позначений літерою Б, сарай позначений літерою В, стайню позначену літерою Г, літню кухню позначену літерою Д, стодолу позначену літерою К, навіс позначений літерою Ж, гараж позначений літерою Л, вбиральню позначену літерою З, криницю № 1, огорожу № 2-3 , що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2020 року.

Суддя П`ятковський В. І.