Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5021/20
Провадження № 2/711/1941/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Управління Держаного агенства рибного господарства Черкаської області (Черкаський рибохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої суб`єктами господарювання та громадяднами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,-

в с т а н о в и в :

Позивач Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, звернулося до суду з позов до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з нього шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, в сумі 1530 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про тваринний світ», державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу (до яких, серед інших, також належить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства).

Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Черкаський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Повноваження Черкаського рибоохоронного патруля поширюються на Черкаську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством.

Основним завданням Черкаського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Стаття 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язанні додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи , що не допускають порушення цілісності природних угрупувань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Згідно п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.01.2019 року у справі №712/15559/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становило 340 грн., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних біоресурсів.

Вказана вище постанова суду відповідачем ОСОБА_1 не оскаржувалась .

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 є доведеною, проте питання про відшкодування збитків в сумі 1530 грн., нанесених рибному господарству України, при винесені постанови не вирішено, оскільки ст. 40 КУпАП не передбачено одночасне стягнення завданої шкоди саме на користь держави. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Вказує, що з метою досудового врегулювання спору, 06.02.2020 року на адресу ОСОБА_1 надіслано лист-вимогу № 1-5-19/212-20 з проханням добровільно сплатити завдану шкоду, надано реквізити для сплати, вказано контактні телефони та роз`яснено правові наслідки, які можуть для нього настати в разі вирішення даного питання через суд.

На підставі викладеного вище позивач просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 1530 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2102 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони не заперечували.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що доказами заподіяння відповідачем ОСОБА_1 рибному господарству України збитків на суму 1530 грн. є протокол про адміністративне правопорушення № 001792 від 10.11.2018 року та постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 січня 2019 у справі № 712/15559/18., які ніким не оскаржувались, і постанова набрала законної сили. Також зазначив, що 06.02.2020 року на адресу ОСОБА_1 позивачем був надісланий лист-вимога №1-5-19/212-20 з проханням добровільно сплатити завдану шкоду, але вказаний лист відповідачем проігноровано і на момент подачі позову збитки не відшкодовані, тому вони змушені були звернутись до суду. Що стосується стягнення судового збору, окремо зазначив, що завдана шкода та сплачений позивачем судовий збір, мають бути стягнуті на різні рахунки відповідно до позову.

Відповідач ОСОБА_1 до суду з`явився, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього завданої шкоди в сумі 1530 грн., проти стягнення з нього судового збору заперечував.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 10.11.2018 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на Кременчуцькому водосховищі біля м. Черкаси, біля залізнодорожнього мосту через р. Дніпро, на гумовому човні ловив рибу спінінгом методом багріння та зловив рибу судак 3 штуки вагою близько 1 кг, чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП, та завдав збитків рибному господарству України на суму 1530 грн.

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 001792 від 10.11.2018 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.01.2019 року у справі № 712/15559/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних біоресурсів.

Вказана вище постанова суду відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 22.01.2019 року, що в судовому засіданні підтвердив і сам відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Питання щодо відшкодування завданих збитків громадянином ОСОБА_1 в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 , є доведеною, а факт заподіяння ним шкоди, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є безспірним, оскільки він встановлений постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 січня 2019 року, а, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.

Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно ст. 37 Закону України 'Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, відповідачем ОСОБА_1 завдано збитків рибному господарству України на суму 1530 гривень 00 копійок. Розмір шкоди визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 року та Такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 своїми незаконними діями дійсно порушив законодавство про охорону навколишнього середовища, чим завдав рибному господарству України збитків на суму 1530 грн. 00 коп., тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області слід стягнути судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ЗУ"Про тваринний світ" , ЗУ "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", ст. 40 КУпАП, ст. ст.22, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 80, 81, 82, 89, ч.2 ст. 95,ст. 141, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Управління Держаного агенства рибного господарства Черкаської області (Черкаський рибохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої суб`єктами господарювання та громадяднами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Управління Держаного агенства рибного господарства Черкаської області (, місцезнаходження вул. Дахнівська, 10-А, м. Черкаси, 18035, реквізити УК у м.Черкасах/Черкаси/24062100, код отримувача 38031150, казначейство України (ЕАП) на р/р UA0023002, код класифікації доходів бюджету 24062100) шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в розмірі 1530 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Управління Держаного агенства рибного господарства Черкаської області (місцезнаходження вул. Дахнівська, 10-А, м. Черкаси, 18035, реквізити р/р UA0012948, Державна казначейська служба України, м. Київ, ) судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення суду складений 15.09.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко