Справа № 490/5662/20
н/п 2-з/490/120/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва

14 вересня 2020 року м. Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" про скасування наказу,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив скасувати наказ в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" від 27.05.2020 року за №160-к "Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 "
Одночасно з пред`явлення позову позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" від 27.05.2020 року за №160-к "Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 " до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.
У відповідності до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.
Отже, КГС ВС у справі №922/2163/17 зробив висновок, що забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
У справі №922/2163/17 Верховний Суд наголосив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Однак, заявник не обґрунтував, чому необхідно застосувати забезпечення позову, не навів свої доводи і посилання на докази щодо обставин, які підтверджують потребу застосування таких заходів.
Також заявник не обґрунтував, чому слід застосувати обрані ним способи забезпечення позову, і не обґрунтував відповідність заявлених заходів фактичним обставинам спору й можливим наслідкам їх застосування або незастосування.
Окрім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
За поданою заявою позивач фактично ставить питання про зупинення дії наказу в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" від 27.05.2020 року за №160-к "Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 ", що є предметом цього позову.
Зазначений заявником ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову є фактично вирішенням спору без розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Отже, заява про забезпечення позову підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" про скасування наказу - повернути заявнику.
Повернути заявнику судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений 10.09.2020 року у ПуАТ "КБ "Акордбанк" за квитанцією №143510002.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова