Справа №402/389/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2020 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Кашнікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Горішньоплавнівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Ульяновським районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Горішньоплавнівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що 31.01.2018 р. Ульяновським районним судом було повністю задоволено позовну заяву ОСОБА_3 та визнано за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, що стало підставою для реєстрації за нею права власності на земельну ділянку.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29.08.2018 року було скасовано рішення Ульяновського районного суду повністю (копії постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду про виправлення описки додаються).

Скасування рішення суду Ульяновського районного суду стало підставою для скасування реєстраційної дії щодо права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав (витяг з Державного реєстру речових прав від 11.01.2019 року додається).

Земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 2,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0128 розташована на території Грушківської сільської ради належить ОСОБА_4 (копія державного акту на право приватної власності на землю додається, оригінал правовстановлюючого документу не зберігся).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 .

Після укладання першого шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище із " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ", після реєстрації другого шлюбу змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ".

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої входить зазначена земельна ділянка. Спадкоємцями, які прийняли спадщину, є позивач ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 , яка в 2016 році відмовилась від спадщини (копія нотаріальної заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини, яка станом на день подачі позову не скасована, додається).

23.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, але отримала і відмову та рекомендацію звернутись до суду, так як в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (копія постанови нотаріуса від 23.01.2019 року додається).

Таким чином, єдиною особою, яка бажає оформити спадщину - є позивач, ОСОБА_1 .

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0128 розташовану на території Грушківської сільської ради, яка належали матері ОСОБА_4 .

Позивач та її представник адвокат Бойченко Г.В. в судове засідання не з`явились, направили до суду заяву якою позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, розглянувши справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в процесі розгляду справи стало відомо, що відповідач померла. Судом було зроблено запит про витребування актового запису про смерть, яким дійсно встановлено смерть ОСОБА_8 актовий запис №426 від 20.08.2019 року. На момент винесення судом рішення правонаступників не вставнолено.

Представник третьої особи Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву якою не заперечує щодо задоволення позову та просить розглядати справу у її відсутності.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.4) та відповідач ОСОБА_2 являлися доньками ОСОБА_4 .

Після укладання першого шлюбу позивач змінила дівоче прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " (а.с.4), після реєстрації другого шлюбу змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " ( а.с. 4 зворот).

ОСОБА_4 мала на праві приватної власності земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0128 розташовану на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 5). Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 були її діти - син ОСОБА_9 та донька ОСОБА_2

ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви ( а.с. 8).

ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті своєї матері, вступив у володіння та управлінням спадковим майном але в подальшому свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку не оформив, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

ОСОБА_3 являється дочкою ОСОБА_9 та його спадкоємницею за законом першої черги.

В процесі розгляду справи судом було витребувано з архіву суду цивільну справу № 402/1310/17 за позовом ОСОБА_3 до Грушківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.08.2018 року рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2028 року скасовано і ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_10 до Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити повністю.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом 23.01.2019 року звернулась до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, але отримала і відмову та рекомендацію звернутись до суду, так як в неї відсутні правовстановлюючі документи на оспорювану земельну ділянку, про що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.14).

В процесі розгляду справи суду стало відомо, що відповідач у справі ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 426, складений Горішньоплавнівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а.с. 130-131).

У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами ст. 1216 ЦК України, ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та відповідно ст.16 ЦК України він обрав правильний спосіб захисту свого порушеного права.

За встановлених обставин, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців на нерухоме майно, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного та ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1258, 1261, ст.328, ст.392 ЦК України, керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Горішньоплавнівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,41 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0128 розташовану на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, яка належала її матері ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. Ю. Ясінський