ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7281/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Київ,

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошових коштів, вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошових коштів.

Разом з позовною заявою представником позивача до суду подана заява про звільнення її від сплати судового збору посилаючись на скрутний майновий стан позивача у зв"язку з її хворобою.

Вивчивши подану заяву, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічне положення міститься і в п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином звільнити від сплати судового збору судо може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору.

Як на підставу майнового стану позивача її представник посилається на наявну у неї хворобу, надаючи до суду на підтвердження зазначених обставин лише довідку з Криворізького онкологічного диспансеру про проходження лікування з 29.01.2020 року по 14.02.2020 року та довідку від 19.02.2020 року про встановлений позивачу діагноз.

За таких обставин, коли заявник вказує на те, що при сплаті судового збору його буде поставлено у скрутне матеріальне становище, проте у розпорядженні суду відсутні такі дані, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Крім цього, суддя звертає увагу на ст. 129 Конституції України, якою передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників процесу перед законом і судом.

Разом із тим, якщо стороною спору заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до ст. 136 ЦПК України, то наслідки, передбачені ст. 185 ЦПК України, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна, зокрема, містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У порушення зазначених норм, позивачем у позовній заяві заявлено про стягнення з позивача 353 096,20 грн. як компенсацію в рахунок 1/2 частини проданого автомобіля, який належав сторонам на праві спільної сумісної власності. Однак, як вбачається з наданого до суду звіту про оцінку майна від 10.01.2018 року, ринкова вартість автомобіля становить 372 410 грн. Таким чином, матеріали справи не містять даних щодо дійсної вартості майна на час звернення з позовом до суду, а зазначена до стягнення сума жодним чином не обгрунтована та не відповідає 1/2 вартості автомобіля.

Позивачем у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини щодо придбання автомобіля у період шлюбу, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою та у разі необхідності їх витребування відсутнє відповідне клопотання.

Крім того, позивачем залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , однак позовна заява не містить жодних обгрунтувань, яким чином рішення у справі може вплинути на його права та обов"язки щодо однієї із сторін.

Також позивачем не зазначено у позовній заяві попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв"язку із розглядом справи.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн.).

Тому позивач повинен сплатити судовий збір, розмір якого дорівнює 1 відсотку від визначеної позивачем ціни позову, виходячи з дійсної вартості автомобіля на час звернення з позовом до суду, але не менше ніж 840,80 грн., та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи все вищевикладене, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суддя надає позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали позовної заяви в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для всіх учасників справи, а також квитанцією про сплату судового збору. Копії документів у відповідності до вимог ст.43, 95 ЦПК України, повинні бути скріплені власноручним підписом учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Гарницького Павла Петровича про звільнення позивача від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошових коштів - залишити без руху та надати позивачу строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя М.О. Заставенко