Ухвала

17 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 552/2877/19

провадження № 61-2656ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі Управління майном комунальної власності міста, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко Т. Г. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху із наданням строків для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн; надати відповідну довідку суду про дату отримання нею судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, або навести інші підстави з відповідними доказами та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження ухвалу Верховного Суду від 13 лютого 2020 року було направлено заявнику та її адвокату на вказані в касаційній скарзі адреси.

Матеріали касаційного провадження містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 та 11 березня 2020 року адвокату Сергієнко Т. Г.

18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ).

Прикінцевими та перехідними положеннями цього закону передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому строки, які були автоматично продовженні згідно із Законом № 540-ІХ, продовжуються до 06 серпня 2020 року.

Станом на 17 вересня 2020 року від ОСОБА_1 та її адвоката Сергієнко Т. Г. не надходила заява про продовження строків на підставах, визначених Законом № 731-ІХ.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак станом на 17 вересня 2020 року ухвалу Верховного Суду від 13 лютого 2020 року не виконано і відомості про те, що заявник вживав заходів щодо усунення недоліків скарги у Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутні, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 17 вересня 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі Управління майном комунальної власності міста, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко