Справа № 446/543/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/811/1076/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника третьої особи ОСОБА_1

Федейка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Запитівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, треті особи: Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 01.10.2013 року ОСОБА_4 склала на її ім`я заповіт, яким заповіла їй усе своє майно, на яке за законом вона буде мати право, в тому числі вказаний вище житловий будинок, в якому спадкодавець постійно проживала до дня смерті, однак, через відсутність документів на будинок позивач не може оформити своїх спадкових прав на нього в позасудовому порядку, оскільки Запитівська селищна рада видала довідку про те, що станом на 15.04.1991 року в погосподарських книгах відсутній запис по господарству на АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Апелянт вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які вона подала на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_3 протягом усього свого життя до дня смерті постійно проживала у вказаному житловому будинку по АДРЕСА_1 , та не розглянув її клопотання про виклик свідків, які також могли підтвердити факт постійного проживання ОСОБА_3 у цьому будинку.

Звертає увагу, що всі довідки щодо постійного місця проживання і про склад сім`ї ОСОБА_3 видавались на підставі записів в погосподарській книзі селища (села) Запитів по особовому рахунку господарського двору сім`ї ОСОБА_5 .

Після поновлення провадження у справі у зв`язку із заявленим представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Юнко М.В. відводом колегії суддів та вирішення його у встановленому процесуальним законом порядку, в судове засідання, окрім представника третьої особи ОСОБА_1 , інші учасники справи не з`явились, зокрема, сторона позивача повторно не з`явилась, про причини своєї неявки позивач ОСОБА_2 повторно суд не повідомила, а повторне клопотання адвоката Юнко М.В. про відкладення розгляду справи через її зайнятість в господарській справі, судове засідання в якій у м.Києві було призначене на 26.02.2020 року, колегією суддів залишено без задоволення, оскільки причини неявки адвоката не визнано поважними, клопотань про відкладення розгляду справи від інших учасників справи не надходило, всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення їм судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на відомі суду адреси місця їхнього проживання (місцезнаходження), заяви про зміну адреси місця свого проживання (перебування) позивач ОСОБА_2 суду не подавала і про засоби телефонного зв`язку із нею суд не повідомляла, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення представника третьої особи Драбича ОСОБА_6 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Однак, статтею 1269 ЦК України закріплено обов`язок спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13 т.1).

До дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 (а.с.33-34 т.1).

За життя, ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я позивача ОСОБА_2 , який посвідчено 31.10.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. (а.с.24 т.1).

Відповідно до цього заповіту, ОСОБА_3 заповіла позивачу ОСОБА_2 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право.

На усне звернення позивача ОСОБА_7 Д ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А. повідомлено позивача листом від 06.03.2018 року за №271/01-16 про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не може бути заведена у зв`язку з пропущенням позивачем 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.35 т.1).

Із витягів з погосподарських книг по даному господарству встановлено, що спочатку господарство облікувалось як колгоспний двір, однак, в подальшому, воно мало статус робітничого двору і було закрите (а.с.55-60 т.1).

Згідно технічного опису будівлі по АДРЕСА_1 (а.с.27-30 т.1), будівля є повністю дерев`яною спорудою, накритою шифером, загальною площею 13,7 кв.м., знос будівлі становить 60-65% (а.с.136 т.1).

Жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вказану будівлю, як на житловий будинок будівлю капітального типу, споруджену з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначену для постійного у ній проживання, в матеріалах справи немає, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог.

У зв`язку з наведеним, не має правового значення для вирішення даного спору по суті та обставина, що спадкодавець до дня своєї смерті постійно проживала за вказаною вище адресою, оскільки, як вже зазначалось вище, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження тієї обставини, що вказана будівля є капітальною спорудою і має статус житлового будинку або садиби, як об`єкта права власності.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які були досліджені в судовому засіданні, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 березня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.