Рішення

Іменем України

10 вересня 2020 року місто Чернігів

Справа №742/1149/20

Провадження №2/751/837/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої пенсії,

Встановив :

І. Стислий виклад позиції позивача

Згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року на адресу суду надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення з ОСОБА_1 переплату пенсії у розмірі 521 693,75 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 29.08.2004 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, як отримувач пенсії відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру». Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.04.2015 визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано Прилуцьке об`єднане управлінця Пенсійного фонду України зарахувати в стаж, який дає право на пенсію за вислугою років, повний строк навчання в Київському училищі Міністерства внутрішніх справ України з 01 жовтня 1992 року до 31 серпня 1994 року (1 рік і 11 місяців), час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ з 31.08.1994 року до 23.02.1998 року (3 роки 5місяців 23 дні) та призначити пенсію за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону, що діяв на час звернення до управління із заявою про призначення пенсії. Відповідачу призначено пенсію за вислугою років з 29.08.2014 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49141366 від 27.10.2015, у розмірі 2 100,37 грн. У подальшому, постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.08.2017 позовні вимоги відповідача задоволено в повному обсязі: визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 70 відсотків заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 травня 2017 року № 18-43 та зобов`язано Прилуцьке об`єднане управлінця Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 70 відсотків заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 травня 2017 року №18-43 з 01 грудня 2015 року. Розпорядженням начальника управління від 28.11.2017 року №161302 пенсію ОСОБА_1 призначено та виплачено у розмірі 14 962,13 грн із 01.10.2017 року. Однак, 27.05.2019 року на адресу Прилуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов лист Пенсійного фонду України за № 15734/0223 від 23.05.2019 року, згідно якого зобов`язано привести у відповідність пенсійну справу ОСОБА_1 , а саме виплату пенсії проводити в розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки відповідач працював на посаді заступника прокурора прокуратури Чернігівської області, тому відповідно до протоколу заступника начальника управління пенсійну справу відповідача переглянуто та приведено у відповідність до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, пункту 13-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме виплату пенсії із 01.06.2019 року провадиться у розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2 536,97 грн. Сума переплати пенсії, розрахована як різниця між розміром пенсії у якому вона фактично була виплачена та розміром, який підлягав виплаті за нормами діючого законодавства, за період із 01.12.2015 року по 31.05.2019 року становить 521 693,75 грн та відповідно до положень ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.06.2020 позов залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

У встановлений термін відповідач подав відзив (а.с.29-31), у якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що законодавчо визначено, що стягненню підлягають лише пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Втім, ніяких зловживань з його боку не було. Пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому було призначено на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року, яку необхідно виконувати. Вказана постанова суду відповідачем оскаржувалась, але була залишена без змін і набрала законної сили.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року розгляд справи відкладався для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив, але позивач, отримавши відзив та ухвалу суду, у встановлений судом строк, відповідь на відзив не надіслав.

У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач у відзиві також просить розглянути справу без його участі.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області сума переплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 31.05.2019 становить 521 693,75 грн (а.с.4).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 1212, 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Ця умова повернення переплаченої суми коштів зазначена і в ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, з наведеного вбачається, що кошти підлягають поверненню у разі доведеності рахункової помилки та недобросовісності відповідача.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження рахункової помилки, а також доказів того, що відповідач допустив будь-яку недобросовісну поведінку, вчиняв дії, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих позивачем доказів по справі єдиним документом, що містить інформацію про отримання спірних грошових коштів саме відповідачем, є розрахунок про розміри призначеної, виплаченої відповідачу пенсії. Суд вважає, що наданий позивачем документ не є підставою для повернення переплаченої пенсії.

З огляду на зазначене, вимоги позивача є недоведеними, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

V. Розподіл судових витрат

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Позивачем понесені та підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 825,41 грн (а.с.21).

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, суд -

Вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої пенсії - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15.09.2020.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, буд.83-а, м. Чернігів, 14005, )

Відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Н. В. Маслюк