Провадження № 2/510/279/20
Справа № 510/1811/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.02.2020 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.;

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи належним чином сповіщені в порядку ч.11ст.128 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не явились, про причини неявки суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч.4ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Позивачі та їх представник на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі - продажу від 15.05.2018р.; копія витягу КП «РБТІ» про державну реєстрацію прав від 29.11.2010р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08.12.2008р.; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку; копія рішення Ренійської міської ради від 30.01.1978р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 29.12.2018р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулась до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08.12.2008р. Зазначене нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15.05.2018 р. між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (покупці) та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) була досягнута домовленість про купівлю-продаж вищезазначеного житлового будинку. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як власники нерухомого майна, продали позивачам вищевказане нерухоме майно передавши у володіння та користування належний їм об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивачі вступили у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивачі звернулися до відповідачів, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останні постійно відмовлялись від зустрічі. Таким чином, відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору, тому позивачі звернулися із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивачі вважають, що мають всі підстави для визнання за ними права власності на будинок, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ними.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, а продавці передали покупцю нерухомість в натурі. Позивачі фактично вступили в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі запропонували відповідачам привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від них обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідачі свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку АДРЕСА_1 (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право спільної сумісної власності на предмет договору - вищезазначений житловий будинок, за позивачами.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223,258, 259, 264 - 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 15.05.2018 р., згідно якого відповідачі продали, а позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 купили житловий будинок АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 54,00 кв.м., житловою площею 48,30 кв.м., допоміжною площею 5,70 кв.м., літньої кухні літ. Б, тамбур літ. В, літня кухня літ. Г, погріб літ. Д, вбиральня літ. Ж, огорожі № 1,3-5, споруда № 4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков