Провадження № 2-з/201/171/2020
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

21 вересня 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (треті особи ОСОБА_7 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_8 ) про визнання недійсним розпорядження органу приватизації від 01.03.2007р. № 1/126-07 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09.12.2019р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (треті особи ОСОБА_7 , ДЖГ ДМР, Орган опіки та піклування виконкому Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визнання недійсним розпорядження органу приватизації від 01.03.2007р. № 1/126-07 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 13.12.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження і призначений розгляд справив загальному позовному провадженні.

14.09.2020р., під час перебування судді Ткаченко Н.В. у щорічній відпустці, позивачами уточнено позовні вимоги та залучено до участі у справі як третю особу ОСОБА_8 .

Одночасно із уточненням позову до суду надійшла заява позивачів про забезпечення позову, в якій вони просили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування, позивачі посилалися на те, що 04.09.2020р. дізналися, що спірна квартира продана ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2020р. Зазначаючи, що відповідачі, не дочекавшись рішення у даній цивільній справі розпорядилися нерухомим майном, яке є предметом спору, позивачі просили вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р. висловив позицію. згідно якої заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Позивачами заявлені позовні вимоги (з урахуванням уточнень від 14.09.2020р.) про визнання недійсними розпорядження органу приватизації Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 01.03.2007р. № 1/126-07 та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого органом приватизації на основі цього розпорядження на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони, як користувачі спірної квартири не приймали участі у приватизації квартири, що свідчить про порушення їх права на отримання у власність нерухомого майна.

З матеріалів справи та заяви про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що 27.08.2020р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г., квартира АДРЕСА_1 була продана і новим власником нерухомого майна є ОСОБА_8 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, відповідачами, які були власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.03.2007р. (а.с.№31), та були обізнані про наявність в провадженні суду даної справи (підтверджується рядом заяв відповідачки ОСОБА_4 про відкладення слухання справи а.с.№62, 111, 152, про застосування строків позовної давності а.с.№109-110), вчинені дії щодо відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору у справі.

З огляду на те, що позивачами надані достатні докази того, що відповідачами під час розгляду даної цивільної справи, вчинені дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, вважаю можливим задовольнити заяву позивачів та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

При прийнятті даної ухвали також враховано, що невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням вищевикладених обставин, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі задоволення вимог позивачів) або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Підводячи підсумок викладеному, вважаю необхідним задовольнити заяву позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постановою КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р. ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (треті особи ОСОБА_7 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_8 ) про визнання недійсним розпорядження органу приватизації від 01.03.2007р. № 1/126-07 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити для відома та виконання сторонам.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивачі:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), АДРЕСА_2

Відповідачі:

ОСОБА_4 (1947р.народження), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 , (РНОКПП НОМЕР_6 ) АДРЕСА_2 .

Третя особа:

ОСОБА_8 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя: Ткаченко Н.В.