Провадження № 2/686/1135/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.01.2020 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним об`єктом нерухомості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном посилаючись на те, що 18.02.2016р. на підставі договору дарування позивач став власником Ѕ частки змеленої ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша часина будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 .

Відповідач до отримання позивачем частки домоволодіння, самовільно без погодження із попереднім співвласником, замурував дверні проходи між кімнатами, чим ізолював іншу частину будинку.

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року по справі №686/24661/17 частково були задоволені позовні вимоги та визначено порядок користування господарськими будівлями та спорудами.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що відповідач самовільно замурував дверні проходи з кімнати 1-4 в кімнату 1-3 та з кімнати 1-1 в кімнату 1-2 та відповідач користується кімнатами 1-1, 1-4 коридором, кухнею та ванною, натомість позивач даними кімнатами користуватись не має можливості, не має змоги скористуватись навіть туалетом.

Таким чином на думку позивача, судом апеляційної інстанції встановлено порушення прав позивача як співвласника житлового будинку та в силу ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доведенню.

Ухвалою суду від 09.08.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився проте, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлений в установленому законом порядку.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18.02.2016р. на підставі договору дарування ОСОБА_1 став власником Ѕ частки змеленої ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша частина будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року по справі №686/24661/17 частково були задоволені позовні вимоги та визначено порядок користування господарськими будівлями та спорудами. Встановлено, що відповідач самовільно замурував дверні проходи з кімнати 1-4 в кімнату 1-3 та з кімнати 1-1 в кімнату 1-2 та відповідач користується кімнатами 1-1, 1-4 коридором, кухнею та ванною. Даними кімнатами користуватись позивач не має можливості.

Суд вважає, що судом апеляційної інстанції встановлено порушення прав позивача як співвласника житлового будинку тому в силу ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доведенню.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ст. 316 ЦК України.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Вимогами ч.1 ст.321 ЦК України визаначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 16 січня 2012 р. у справі № 6-57цс11 - у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Цивільного кодексу України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, відповідно ст.360 ЦК України.

Вимогами ст. 104 ЖК України та п. 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій» встановлено, що спори, які виникають під час користування приміщеннями жилих будинків розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги доведеність вини відповідача суд вважає, що позивач має право на усунення перешкод у користуванні майном та достатньо підстав для зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести житловий будинок АДРЕСА_1 до попереднього стану: відновити самовільно замуровані дверні проходи з кімнати 1-4 в кімнату 1-3 та з кімнати 1-1 в кімнату 1-2.

Судові витрати (судовий збір 768,40 грн.), згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним об`єктом нерухомості задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести житловий будинок АДРЕСА_1 до попереднього стану: відновити самовільно замуровані дверні проходи з кімнати 1-4 в кімнату 1-3 та з кімнати 1-1 в кімнату 1-2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. Стефанишин