Житомирський апеляційний суд
Категорія 3 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/10751/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Рожкової О.С.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 4/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 4/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

23 березня 2020 року представник позивача звернувся до суду із заявою про виправлення описки у вказаному рішенні, в якій зазначив, що ОСОБА_1 позбавлений можливості зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно, оскільки зі слів державного реєстратора йому стало відомо про те, що житлового будинку АДРЕСА_1 не існує. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також не містить інформації про власника цього житлового будинку. Водночас, зміст інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить про те, що ОСОБА_4 за життя набула у власність 8/100 ід. частин житлового будинку АДРЕСА_2 .

Заявник вказує, що на час розгляду справи йому не було відомо про зазначені обставини, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_2 в нього були відсутні.

Розглянувши справу, суд помилково зазначив в резолютивній частині рішення адресу житлового будинку, який входив до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , хоча остання була власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, просив виправити описку, допущену в резолютивній частині рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2015 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2020 року заяву задоволено.

Виправлено описку, допущену у тексті рішення та його резолютивній частині, та ухвалено вважати вірним номер житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про виправлення описки.

Зокрема, зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги заяву її представника про відкладення розгляду справи. Окрім того, суд не розглянув її клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_3 , який, будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_4 , з метою захисту своїх прав подав до суду позов про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на вказаний житловий будинок. Також суд не вирішив питання щодо зупинення провадження у даній справі до розгляду Корольовським районним судом м. Житомира позовних вимог ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 вказав адресу спірного житлового будинку: АДРЕСА_1 , й саме щодо цього нерухомого майна ухвалено рішення. Таким чином, відсутні підстави стверджувати про допущену судом описку.

На стадії апеляційного розгляду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що, виправивши описку, суд фактично вийшов за межі позовних вимог та визнав за позивачем право власності на 4/100 ід. частки житлового будинку АДРЕСА_2 , хоча ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 4/100 ід. частки житлового будинку АДРЕСА_1. Номер будинку АДРЕСА_1 був зазначений самим позивачем й суд досліджував докази, які стосуються саме даного житлового будинку, відтак судом не було допущено описки.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника третіх осіб, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позовної заяви, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічне правило закріплене й у ч.1 ст. 13 чинного ЦПК України.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог ( ч.2 ст.264 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка- це зроблена судом механічна ( мимовільна, випадкова) помилка в рішенні, яка допущена під час його письмо-вербального викладу. Це помилки, які зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Обгрунтовуючи необхідність виправлення описки, представник позивача посилався на ту обставину, що житлового будинку АДРЕСА_1 не існує. Однак, зміст позовної заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що він просив визнати за ним право власності на 4/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В подальшому позовні вимоги він не змінював та не уточнював адресу спірного житлового будинку. Відтак, суд ухвалив рішення відповідно до змісту та вимог позовної заяви ОСОБА_1 .

Постановивши ухвалу про виправлення описки, суд самостійно змінив предмет позову, що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про відмову у задоволенні заяви представника позивача про виправлення описки.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , про виправлення описки в рішенні Корольовського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2015 року .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: