Справа № 205/6408/19
Провадження №2/190/40/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. П`ятихатки

Дніпропетровська область

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Москалець А.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та витребування його із чужого незаконного володіння,-

встановив:

ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_6 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обгрунтування позову посилається на те, що 16.10.2011 року придбала автомобіль GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 в TOB «АІС Автоцентр Дніпро» загальна вартість товару становила 101900,00 грн. 27.12.2011 року між ПАТ АСТРА БАНК та нею укладено кредитний договір №15004 за умовами якого кредитор надавав їй 91 710,00 грн. з терміном користування з 27.12.2011року до 27.12.2016 року включно.В цей же день укладено договір застави автомобіля, вартість предмету застави, тобто авто, за згодою сторін становить 101900,00 грн.

06.12.2013 року вона отримала повідомлення про відступлення ПАТ «АСТРА БАНК» на користь ПАТ «Дельта Банк» своїх прав вимоги за кредитним договором, договором застави.

01.02.2015року між нею та ОСОБА_7 укладено договір оренди транспортного засобу №0104, відповідно до якого вона була зобов`язана передати ОСОБА_7 не пізніше 05.02.2015 року у платне користування на строк 1 рік транспортний засіб, у належному технічному стані. При прийомі-передачі автомобіля ОСОБА_7 було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 282111 від 14.12.2011р.

03.04.2015року коли автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_7 згідно з договором оренди транспортного засобу №0104, ОСОБА_6 знаходячись біля будинку № НОМЕР_3 по вул. Полтавській м. Павлоград, шляхом обману, обіцяючи повернути авто ОСОБА_7 , не маючи в подальшому наміру повертати, заволодів її автомобілем «GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, », чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 .

03.11.2015року їй стало відомо, що невідома особа використовуючи завідомо підроблені документи зняла з обліку автомобіль. Однак, станом на сьогодні їй автомобіль так і не повернуто. З часом їй стало відомо, що власником автомобіля з 04.11.2015 року є ОСОБА_2 Користуватися авто має син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , тому просить витребувати у останніх належний їй на підставі договору купівлі-продажу №111239-к від 14 грудня 2011 року автомобіль марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, тип-легковий-седан-В, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , та передати його їй.

10.10.2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов у якому він просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 04.11.2015 року став власником автомобіля марки GЕЕLУ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 - НОМЕР_1 . Його син ОСОБА_4 мав право користуватися вказаним автомобілем. У серпні 2018 року він фактично продав автомобіль без оформлення договору купівлі-продажу. 21.09.2019 року було укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 (а.с.84-85 Т.1)

29.10.2019 року ОСОБА_6 надіслав до суду заяву в якій зазначає, що позов є необґрунтованим, зазначивши, що будь-які дії які під час зняття з обліку автомобіля, що раніше належав ОСОБА_3 , якщо і були ним здійсненні, то були здійсненні з дотримання всіх вимог законодавства України. Обставини подій 2015 року практично не пам`ятає. (а.с.163 Т.1)

20.11.2019 року ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву в новій редакції та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.09.2019 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відповідно до якого власником транспортного засобу марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, тип-легковий-седан-В, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 став ОСОБА_5 . Витребувати у останнього автомобіль та зобов`язати передати автомобіль ОСОБА_3 (а.с.221-233 Т.1, а.с.8-17 Т.2)

Позивач двічі, повторно, підряд до суду не явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному об`ємі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , двічі, повторно, підряд до суду не явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Третя особа ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві (а.с.163 Т.1) просив розглянути справу без його участі.

Треті особи ОСОБА_7 , представник ПАТ «Дельта Банк» двічі, повторно, підряд до суду не явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору купівлі-продажу №Ш239-к від 14.12.2011 року укладеного між ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро» і ОСОБА_3 , остання придбала автомобіль марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, загальна вартість становить 101900 грн. 00 коп. (а.с.7-12 Т.1)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 14.12.2011 року, автомобіль марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 - зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.13 Т.1)

Згідно копії кредитного договору №15004 від 27.12.2011 року укладеного між ПАТ АСТРА БАНК та ОСОБА_3 , остання отримала кредитні кошти у розмірі 91710 грн. 00 коп. на купівлю автомобіля GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort. (а.с.15-22 Т.1)

Згідно копії договору застави автомобіля від 27.12.2011 року укладеного між ПАТ АСТРА БАНК та ОСОБА_3 , його укладено для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №15004 від 27.12.2011 року. (а.с.25-27 Т.1)

Згідно копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №34456376 від 27.12.2011 року на підставі договору застави внесено обтяження на автомобіль марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 . (а.с.28 Т.1)

Згідно копії повідомлення вих. № 13329/АВ-К/735/1 від 06.12.2013 року ПАТ «АСТРА БАНК» відступило свої права вимоги по кредитному договору №15004 від 27.12.2011 року та договором застави ПАТ «Дельта Банк». (а.с.29 Т.1)

Згідно копії договору оренди транспортного засобу №0104 від 01.02.2015 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , строком на один рік ОСОБА_3 передала ОСОБА_7 в оренду автомобіль марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , зі сплатою орендної плати у розмірі 1000 грн. на місяць. (а.с.41-44 Т.1)

Згідно копії довідки ПАТ «Дельта Банк» вих. №05-3126540 від 05.11.2015 року ОСОБА_3 повністю виконала умови кредитного договору. (а.с.31 Т.1)

Згідно копії листа ПАТ «Дельта Банк» вих. №05-3126540/1 від 11.11.2015 року за заявою останніх було припинено обтяження та вилучено запис стосовно об`єкту обтяження автомобіля марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , що підтверджується також і копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого мана (реєстрація вилучення записів). (а.с.32-33 Т.1)

Згідно копій витягів з кримінального провадження №0003383та №0003385 ОСОБА_3 19.12.2015 року звернулася до Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявами про те, що 03.04.2015 року ОСОБА_6 знаходячись біля будинку 129 по вул. АДРЕСА_1 шляхом обману, не маючи в подальшому наміру повертати, заволодів автомобілем марки GЕЕLУ, SL 1.8 державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 та 03.11.2015 року невідома особа користуючись завідомо підробленими документами знята вказаний автомобіль з реєстраційного обліку, порушено кримінальні справи за ч.1 ст. 190 КК України та ч.4 ст. 358 КК України. (а.с.34-35 Т.1)

Згідно копії листа Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області вих. № 31/4-42 від 11.04.2019 року транспортний засіб GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 НОМЕР_1 03.11.2015 року знято з обліку та 04.11.2015 року перереєстровано на нового власника. (а.с.38-39 Т.1)

З копії реєстраційної картки вбачається, що 04.11.2015 року транспортний засіб GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 зареєстровано за ОСОБА_2 та право користування має ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунок № ААЕ945844 від 03.11.2015 року та акт на переобладнання №0816515 від 02.11.2015 року. (а.с.40 Т.1)

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 21.09.2019 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , останній придбав автомобіль засіб GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, 2011 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_5 . (а.с.86 Т.1)

Згідно копії листа вих. №51-12008 від 22.10.2019 року Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальних провадженнях №0003383 та №0003385 процесуальний статус ОСОБА_6 не визначений. (а.с.164 Т.1)

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, які обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стосовно вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння Цивільним кодексом України в главі 29 передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, норми ст. ст. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача.

Згідно з п. 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Згідно пункту 1 частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказувала, що за її заявою 19.12.2015 року Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській відкрито та внесено до ЄРДР кримінальні провадження №0003383 та №0003385 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та ч.4 ст. 358 КК України. Проте позивач не надала суду жодних відомостей про повідомлення про підозру будь-якій особі у зазначених кримінальних провадженнях, початок розгляду справи по суті та будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт викрадення спірного автомобіля та вибуття його з її володіння поза її волею.

У постанові Верховного Суду України від 16.09. 2015 року у справі № 6-1203цс15 зроблено висновок, що «витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння».

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем не доведено факт вибуття спірного автомобіля з її володіння та з володіння особи, якій вона передала автомобіль, не з їх волі.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року у справі №756/5611/16-ц.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу стосовно факту викрадення автомобіля, відсутності її волі на відчуження автомобіля та підтвердження тих обставин, що відповідач є недобросовісним набувачем спірного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 12,80,81,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.09.2019 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відповідно до якого власником транспортного засобу марки GЕЕLУ, модель SL 1.8i comfort, тип-легковий-седан-В, 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_1 став ОСОБА_5 та витребувати у останнього автомобіль, та зобов`язати передати автомобіль ОСОБА_3 відмовити.

Скасувати заборону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в будь який спосіб відчужувати транспортний засіб автомобіль марки Geely SL 1.8. 2011 року випуску чорного кольору, кузов № НОМЕР_8 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя