УХВАЛА

08 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 751|1198|18

провадження № 61-5845 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказів, зміну формулювання звільнення із займаної посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказів, зміну формулювання звільнення із займаної посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив визнати незаконними та скасувати Накази Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», а саме: накази від 13 жовтня 2016 року №349, від 23 листопада 2016 року №434, від 24 листопада 2016 року №216 о/с, здійснити відповідний запис в трудовій книжці, звільнивши його з займаної посади ВТП ДУ «ЦОП НПУ» в Чернігівській області згідно чинного законодавства України, стягнути з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (далі - ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України») середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 24 жовтня 2016 року до 03 березня 2018 року в розмірі 52 066 грн 24 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» №216 о/с від 24 листопада 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з підстав, визначених пунктом 4 статті 40 КЗпП України.

Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин на пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 24 жовтня 2016 року на 25 жовтня 2016 року.

Зобов`язано ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» змінити запис №2 від 24 жовтня 2016 року, внесений до трудової книжки ОСОБА_1 та внести запис про звільнення його з посади фахівця відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області з 25 жовтня 2016 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Зобов`язано Управління державної казначейської служби України у місті Чернігові повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в розмірі 1409 грн 60 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з підстав, зазначених у наказі № 216 о/с від 24 листопада 2016 року є протиправним, оскільки відбулося з порушенням вимог діючого трудового законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції виходив з того, що трудову книжку було надіслано позивачу в день звільнення - 24 листопада 2016 року, що підтверджується листом № 4272 від 24 листопада 2016 року, направленим на адресу позивача.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 жовтня 2018 року скасовано в частині відмови у визнанні наказу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №349 від 13 жовтня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 » в частині оголошення догани ОСОБА_1 та визнанні наказу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №434 від 23 листопада 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та стягненні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Визнано незаконним наказ Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №349 від 13 жовтня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 » в частині оголошення догани ОСОБА_1 ..

Визнано незаконним наказ Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №434 від 23 листопада 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Стягнуто з ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 25 жовтня 2016 року по 03 березня 2018 року у розмірі 52 066 грн. 24 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнанні наказу ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №349 від 13 жовтня 2016 року в частині оголошення догани ОСОБА_1 та визнанні наказу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» Національної поліції України №434 від 23 листопада 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та стягненні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд виходив з того, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за прогул, що мав місце 16 вересня 2016 року не було враховано наявність захворювання у ОСОБА_1 , про яке він повідомляв роботодавця при прийомі на роботу та про наявність якого відображено в особовій справі, та не враховано наявність медичної довідки, яка підтверджує хворобливий стан позивача в той день, також не було враховано, наявність заяв про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України які залишилися без розгляду.

18 березня 2019 року ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 жовтня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 5 лютого 2018 року, у якому скаржник просить судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла справа № 751/1198/18.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами

(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказів, зміну формулювання звільнення із займаної посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров