МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Справа №370/608/20

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 07.10.2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між ними фактично припинено з 2019 року, проживають окремо. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому позивач просить: стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 30.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, позивачу 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу 5-тиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив, який відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи.

У встановлений судом строк, позивач подала відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, які прийняті судом та приєднані до матеріалів справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 07.10.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано шлюб. Прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилася донька - ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно довідки №5059 від 26.11.2019 р. виданої Макарівською селищною радою Київської області, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно довідки № 426/09/02 від 08.04.2019 року, виданої Макарівським відділом обслуговування громадян Києво-Святошинського об`єднаного управління ПФУ Київської області, ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває та пенсію на дитину ОСОБА_3 не отримує (а.с. 9).

Згідно довідки № 06-15/835 від 08.04.2019 року Управління соціального захисту населення Макарівської РДА, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 . Допомога призначена на період з 01.12.2017 р. по 31.12.2020 р. (а.с. 10, 14).

Як вказала позивач у позові, з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає.

З відзиву відповідача судом встановлено, що останній позов не визнає в повному обсязі, вказує, що позивачкою на підтвердження своїх доводів, викладених у позові, не наведено та не додано жодних доказів, на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі. При визначенні розміру аліментів мають враховуватись вимоги ст. 182 СК України. Вказав, що дочка - ОСОБА_3 - народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, на дату написання відзиву ії вік складає 2 роки та 5 місяців. Відповідно, незрозумілим є вимога у позовній заяві встановлення розміру аліментів не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину від 6 до 18 років. Згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн. 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину до 6 років складає 889,5 грн. Окрім того, відповідач вказав, що як вбачається із копії трудової книжки (копія додається), з 09.08.2019 року й на дату написання відзиву він не працює, доходу не має, хоча й активно шукає роботу. Зазначене підтверджується й довідкою Київського обласного центру зайнятості від 27.05.2020 № 89 (копія додається). Єдиним джерелом його існування було отримання допомоги з безробіття, проте з 16.05.2020 така допомога йому вже не виплачується. За період, протягом якого вони з позивачкою проживають окремо, будь-яких витрат, які б перевищували розмір допомоги з безробіття, він не здійснював. Таким чином, твердження позивачки про те, що начебто він має дохід у розмірі 10 000,00 гривень щомісяця, працює без оформлення трудових правовідносин є неправдивим. Щодо стану свого здоров`я відповідач вказав, що у період з 14.04.2019 до 06.05.2019 він знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом «1. Острый панкреатит, отечная форма, тяжелой степени. 2. ЖКЮ. Острый гангренозный калькулезный обтурационный холецистит.» (копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № IX- 190414/01124 від 14.04.2019 додається). В період лікування йому була проведена операція, внаслідок якої було видалено жовчний міхур. Перехворівши гострою формою панкреатиту хвороба перетекла в хронічну стадію з періодами загострення і ремісії. Більш того почалися ускладнення такі як «Рефлюкс-езофагіт тип А. Еритоматозна гастродуоденопатія. Дуодено-гастральний рефлюкс. Ферментативна дуоденопатія.» (копія результату дослідження Езофагогастро-дуоденоскопія від 23.01.2020 додається). Внаслідок видалення жовчного міхура в нього розвинувся постхолецистектомічний синдром (ПХЕС) та злукова хвороба (ОЧП) (копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 20.05.2020 додається). До кінця життя він має підтримувати життєдіяльність організму постійно необхідними медикаментозними засобами, вартість яких на період 25-28 днів складає близько 1800,00 гривень (перелік та орієнтовна вартість ліків додається). Саме значне погіршення стану здоров`я та тривале лікування й стало причиною втрати його роботи. Крім того, від першого шлюбу він має двох дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (школярка) та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (студент II курсу денної форми навчання Національного університету біоресурсів і природокористування) (копії підтверджуючих документів надаються). Своїм дітям від першого шлюбу він в період, коли мав сталий дохід, завжди надавав грошові кошти на утримання та часткову оплату навчання в університеті сина, і планує це робити після вирішення проблем із роботою та сталим доходом. Окрім того, разом з ним проживають його батьки: ОСОБА_8 , 1950 року народження, та ОСОБА_9 , 1946 року народження. Обидва батьків є пенсіонерами (копії пенсійних посвідчень додаються), мають хронічні серйозні захворювання, потребують постійного догляду та лікування (Копії виписки із медичних карт додаються). Єдиним джерелом доходу батьків є маленька пенсія: у матері - 1990 гривень, у батька - 3655 гривень. Відповідач утримував батьків, а після налагодження матеріального становища буде продовжувати виконувати свої обов`язки як сина щодо утримання батьків пожиттєво. Тож, заявлений позивачкою розмір аліментів - 3 000,00 грн. у позовній заяві взагалі не обґрунтовується. ОСОБА_1 не надає жодної квитанції, розрахункового документу, який би підтверджував розмір витрат, які вона витрачає на їх спільну дитину. Додатково вказав, що він ніколи не відмовлявся від виконання своїх обов`язків як чоловіка та батька. Так, за весь період спільного проживання із позивачкою, остання не працювала, доходу не отримувала. На його утриманні знаходилися як вона, так і її син від першого шлюбу, а після народження спільної дочки - також дочка.

У відповіді на відзив відповідача, позивач вказала, що оскільки сам відповідач підтверджує той факт, що він не працює, тому вона вправі вимагати аліменти у твердій грошовій сумі. Разом з тим, те, що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості і нібито не отримує допомоги по безробіттю не звільняє його від обов`язку, як батька утримувати спільну дитину. Позивач не заперечує того, що відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати обставини не лише перелічені у цій статті, а також і інші, що мають істотне значення для об`єктивного та справедливого вирішення справи. Проте, наведені у відзиві обставини, а саме : хвороби, наявність двох дітей від попереднього шлюбу та батьків похилого віку не звільняє відповідача від аліментів, а лише може бути враховано при визначені його розміру. Крім того, з наданих виписок із медичних карток вбачається, що відповідачу було проведено ефективне лікування та він виписаний з поліпшенням стану здоров`я. Разом з тим, немає жодних протипоказань щодо праці, а відповідно твердження відповідача, що він не працює свідчить лише про відсутність у нього бажання офіційно працевлаштуватися. Відсутні також будь-які дані щодо втрати ним працездатності. В той же час, позивач вважає, що посилання на наявність у нього дітей та батьків похилого віку є лише намаганням сховатися за ними, оскільки жодних аліментів на утримання дітей він не сплачує. Батьки ж відповідача отримують пенсію, при цьому жодних даних що вони перебувають на його утриманні не надано. За таких обставин позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини.

В своїх запереченнях на відповідь на відзив позивача, відповідач вказав, що стан його здоров`я на теперішний час підтверджений відповідними медичними документами. Хоча враховуючи, що він хворів гострим панкреатитом тяжкого ступеня із високим рівнем смертності фраза «виписаний з поліпшенням стану здоров`я» є справедливою. Також вказав, що він ніколи не відмовлявся від виконання своїх обов`язків як сина, чоловіка, батька. Він регулярно платив аліменти на утримання своїх дітей від першого шлюбу, регулярно з ними проводив і проводить час, а також до ускладнення матеріального становища утримував батьків, а після налагодження здоров`я та матеріального становища буде продовжувати виконувати свої обов`язки як сина щодо утримання батьків пожиттєво, та як батько щодо всіх своїх дітей, в тому числі й спільною із позивачкою дочки. Таким чином, просив суд взяти до уваги, що позивачкою не обґрунтовані підстави та не надано доказів, на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі, та вважає, що підстави для задоволення позову в повному обсязі відсутні.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право позивача на вибір способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі закріплене ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивачки на те, що відповідач має дохід у розмірі 10 000,00 гр. щомісяця, працює без оформлення трудових правовідносин, в ході розгляду справи не знайшли своїх підтверджень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач знаходиться у працездатному стані, як батько повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Також відповідачем не доведено тих обставин, на які він посилався у відзиві, а саме: що на його утриманні перебувають його батьки-пенсіонери, не доведено, що він утримує своїх дітей від першого шлюбу.

З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, беручи до уваги вимоги ст. 182 СК України, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, проте в даній справі такі особи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 83, 95, 247, 265, 268, 354-355, 430 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 08.09.2020 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 : адреса реєстрації - АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.В. Косенко