Провадження № 22-ц/801/121/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 рокуСправа № 127/16887/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого : Копаничук С.Г.,

суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі Богацькій О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Місто»,

треті особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року, постановленого в приміщенні зазначеного суду о 09 год. 40 хв. судом під головуванням судді Дернової В.В., повний текст якого виготовлений 31.10.2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто», за участі третьої особи - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-

Встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» (далі КП «ВТК»), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто» (далі ПрАТ «СК «Місто»),за участю третьої особи - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Зазначила, що 03.10.2017 року о 17 год.19 хв. на перехресті вул. Хмельницьке шосе і вул. Воїнів Інтернаціоналістів у м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю трамвая «Міраж Ве 4/6» №332 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , що належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим їй заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 265056,43 грн. Вказала, що вина ОСОБА_2 у ДТП доводиться постановою Вінницького міського суду від 30.10.2018 року ,якою адміністративне провадження щодо неї за ст.124 КУпАП закрите за закінченням строку адміністративного стягнення ,а року у діях водія ОСОБА_3 згідно постанови цього ж суду від 24.07.2018 року відсутній склад даного правопорушення. Посилаючись на те, що цивільна відповідальність КП «ВТК» перед третіми особами застрахована договором №318-00000 від 27.02.2017 року із ПрАТ «СК`Місто», просила стягнути на її користь матеріальну шкоду з КП «ВТК» у розмірі 167 056,43 грн. ,а з ПрАТ «СК «Місто» - у розмірі 99 000 грн. ,а також відшкодувати судові витрати в сумі 2650, 57 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Вінницького міського суду від 24.10.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначила, що суд невірно встановив обставини справи щодо відсутності підстав для виплати відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, а тому дійшов необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Зазначила, що постановою Вінницького міського суду від 30.10.2018 року встановлено те , що внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до п.5.2 Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року при проведенні огляду брав участь представник КП «ВТК» Глухов, який жодних зауважень щодо описаних в акті пошкоджень автомобіля,зазначених в акті огляду, не заявляв.

У відзивах на апеляційну скаргу КП «ВТК» та ПрАТ «СК «Місто» вважають доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Порядок та умови відшкодування шкоди також визначено ЦК України.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою ,яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки ,відшкодовується особою ,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen Touran» , легковий універсал-В, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . КП «ВТК» є власником трамваю «Міраж Ве 4/6» № НОМЕР_4 . ОСОБА_2 на час ДТП працювала водієм трамваю у КП «ВТК». Постановою Вінницького міського суду від 24.07.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а. с. 124-126).

Постановою Вінницького міського суду від 30.10.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У постанові суд вказав , що водій ОСОБА_2 03.10.2017 року о 17 год. 19 хв. в м. Вінниці на перехресті вулиць Хмельницьке шосе В. Інтернаціоналістів, керуючи трамваєм «Ве 4/6 Міраж» № НОМЕР_4 , під час виникнення небезпеки для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки та допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження; водій ОСОБА_2 порушила п. 12.3 ПДР України ,за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 123).

Також встановлено ,що КП «ВТК» застрахувало свою цивільну відповідальність у ПрАТ «СК «Містоза договором комплексного добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту та добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 318-000006 від 27.02.2017 року, з лімітом відповідальності 100000 грн. з франшизою 1000 грн., за яким забезпеченим транспортним засобом являвся ,зокрема , трамвай «Ве 4/6 Міраж» № НОМЕР_4 . Після ДТП ні Страхувальник - КП «ВТК», ні потерпіла не повідомили у відповідності до умов Договору страхування Страховика - ПрАТ «СК «Місто» про настання страхового випадку.

Відносини у сфері страхування регулюються, зокрема, ЦК України, Законами України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.1194 ЦК України ,особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З п. 33.1.4. ч. 33.1. ст. 33 вказаного Закону вбачається, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 37.1.4. ч. 37. 1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд вірно виходив із того, що відповідач КП «ВТК» є особою, яка відповідає за шкоду, завдану внаслідок спірної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у ПрАТ «СК «Місто» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування через не повідомлення його КП «ВТК» та потерпілою про настання страхового випадку у відповідності до вимог Договору страхування.

Разом із тим, суд визнав неналежним доказом шкоди наданий позивачем висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження Вінницького відділення КНДІСЕ від 29.01.2019 року № 6367/18-21,оскільки зі змісту висновку жодним чином не вбачається існування причинного зв`язку наявних у авто та досліджених і оцінених пошкоджень автомобіля з часом , обставинами та об`ємом пошкоджень транспортного засобу при ДТП, що відбулось 03.10.2017 року .Експертом не досліджено давність завданих пошкоджень та огляд транспортного засобу було проведено лише 18.01.2019 року, тобто після 16 місяців після ДТП, стан автомобіля у період з жовтня 2017 року до січня 2019 року жодним чином не фіксувався.

Суд вірно встановив обставини справи, які перевірив доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України , правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про присутність представника КП «ВТК» Глухова О.Р. під час огляду місця ДТП та проведення огляду пошкоджень автомобіля експертом та відсутність з сторони КП «ВТК» зауважень щодо пошкоджень автомобіля, зазначених в акті огляду, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що представник КП «ВТК» Глухов О.Р. дійсно являвся уповноваженою особою на представництва інтересів КП «ВТК».

Крім того, зі змісту ст.ст.76-80 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст. ст. 81,89 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими ,достовірними і достатніми доказами, які суд оцінює відповідно до ст.89 ЦПК України.

Згідно ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.ч.1,2,3,6,7 ст.102 ЦПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У даній справі висновок експерта від 29.01.2019 року був підготовлений на замовлення позивача ОСОБА_1 від 26.11.2018 року про виконання автотоварознавчого дослідження, на вирішення якого було поставлено одне питання: «Яка матеріальна шкода завдана власнику «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_5 в результаті його пошкодження?»

При цьому як у запитанні ,так і у тексті дослідження експерта , відсутнє будь-яке посилання та прив`язка до ДТП, що відбулась 03.10.2017 року та заявлена підставою для відшкодування шкоди. Також у висновку відсутнє зазначення про те, що представник відповідача був присутній при проведенні експертизи і те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відтак ,доводи скарги про те, що при проведенні експертизиавтомобіля приймав участь представник КП`ВТК», який не висловлював заперечень, безпідставні ,так як не підтверджуються висновком експерта.

Із тексту дослідження також вбачається, що експерт не використовував у своєму висновку опис пошкоджень автомобіля «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_5 внаслідок ДТП, складений працівниками поліції, а містив лише дослідження фактично наявних станом на листопад 2018 року пошкоджень авто та вартості автомобіля .

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає ,що висновок суду першої інстанції про визнання висновку експерта від 29.11.2019 року неналежним доказом розміру спричиненого 03.10.2017 року в результаті ДТП збитку , є правильним ,логічним і таким , що відповідає вимогам процесуального закону.

Відтак ,висновки суду про відмову у позові відповідають матеріалам справи, доказам, які суд оцінив правильно, та вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції; такі доводи були повно, всебічно та об`єктивно оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, в силу ст. 141 ЦПК України, слід залишити за її заявником.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

С.К. Медвецький