Справа № 317/3758/19
Провадження № 2/317/256/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бахмута М.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав, яка була уточнена 17.12.2019.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району м. Запоріжжя замінено на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві зазначено, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не займається його вихованням та утриманням, ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. На даний час неповнолітня дитина проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Наголосила на тому, що відповідач, як батько неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , життям дитини взагалі не цікавиться, в останнє бачив сина два роки назад. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, лише останні півроку сплачує аліменти за рішенням суду. Також ОСОБА_1 зазначила, що ще у 2018 році відповідач склав нотаріально завірену заяву, відповідно до якої відмовився від виховання сина та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Крім того, 29.07.2018 ОСОБА_2 отримав від позивачки 1000,00 грн. в рахунок відмови від батьківських прав, про що склав розписку (а.с. 43).

За клопотанням матері - ОСОБА_1 у судовому засіданні був допитаний неповнолітній ОСОБА_3 , який зазначив, що відповідача не знає, спілкуватись з ним не бажає. Своїм батьком вважає чоловіка матері - ОСОБА_5 . Зауважив, що не заперечує проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього.

Представник позивачки у судовому засіданні позов також підтримав, просив його задовольнити. Наголосив на тому, що відповідач не виконує жодних батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, не спілкується з ним та не вживає жодних заходів для налагодження зв`язку з дитиною.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що він дійсно з дитиною не спілкується та не займається її вихованням. Зазначив, що намагається налагодити контакт з сином, проте жодних доказів на підтвердження вказаних висловлювань суду не надав.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явився. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. Раніше надав до суду Висновок щодо розв`язання спору про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав.

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

14 серпня 2006 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , після реєстрації якого їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 21-22).

Згідно з копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 січня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 70, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 . Матір`ю дитини зазначена ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_2 (а.с. 19).

02 грудня 2010 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2010 року (а.с. 21-22).

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , повторно виданого 08 січня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1354, 03 жовтня 2014 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровця, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Всупереч наведеним вимогам закону, ОСОБА_2 , як батько, не виконує своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не займається його вихованням та утриманням, ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків.

Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 17.09.2018, ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 та її чоловіком - ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до Характеристики від 04.06.2018 № 308 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої директором ЗСЗШІ «Орієнтир», ОСОБА_3 навчається у школі з першого класу, мама хлопчика приділяє належну увагу вихованню сина. Батько хлопчика - ОСОБА_2 жодного разу у школі не з`являвся (а.с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України визначається, що батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Всупереч вимог закону, відповідач ОСОБА_2 тривалий час вихованням та утриманням своєї дитини - сина ОСОБА_3 не займається, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, відповідно до копії заяви від 03.08.2018, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2860, ОСОБА_2 відмовився від виховання свого сина ОСОБА_3 та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина (а.с. 9). Також, відповідно до розписки від 29.07.2018, ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 кошти у розмірі 1000,00 грн. та зазначив, що бере їх «у рахунок відмови від батьківських прав» (а.с. 43).

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Висновком щодо розв`язання спору про доцільність / не доцільність позбавлення батьківських праві від 05.08.2020 № 01-22/0424, складеного Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області, визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 91-92).

За таких підстав, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він добровільно матеріально дитину не забезпечує, з нею не проживає, її вихованням не займається, не піклується про стан її здоров`я, фізичним, духовним, моральним розвитком не цікавиться, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що є порушенням обов`язків батьків по вихованню дітей, передбачених ст. 150 СК України.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 164, 180 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 280-289, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 8)про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.09.2020.

Суддя С.В. Яркіна