РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна,

встановив:

ОСОБА_1 , від імені, якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з вказаним вище позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що між нею та ОСОБА_3 07.07.2004 року було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого вона передала у власність відповідачу квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язалася довічно її утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному користуванні зазначену квартиру довічно.

Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) встановлена сторонами в сумі 100,00грн. щомісячно, і яка підлягає індексації в порядку встановленому законом, тобто станом на травень 2017 року відповідач повинна забезпечувати її на 482,00грн. з урахуванням індексу інфляції.

З 2011року по 2017 рік ОСОБА_3 провідувала її у лікарні де вона проходила лікування, ліки, продукти вона купувала за свої кошти, а у разі придбання ліків чи продуктів відповідачкою повертала кошти останній.

Вона настільки довіряла відповідачці, що 07 вересня 2015 року видала довіреність для розпорядження поточними рахунками у ПАТ «Альфа-Банк, на яких знаходилися грошові кошти на поховання.

Приблизно з грудня 2016 року ОСОБА_3 перестала забезпечувати її харчуванням, рідше стала телефонувати, рахунки за комунальні послуги відповідач сплачувала лише протягом 2016 року і то за її проханням, оскільки пенсії не вистачало. З січня 2017 року стосунки між ними погіршилися.

Однією із підстав розірвання договору стало те, що вона стала виявляти пропажу особистих речей, а на її прохання придбати головний убір та весняне взуття, відповідь була «у вас багато всього, навіщо нове, якщо не так багато жити залишилося».

Вона була вимушена брати речі, що викладаються мешканцями будинку АДРЕСА_2 років Жовтня біля сміттєвих баків, а також речі з магазинів «Секонд хенд» та надані їй чужими особами.

У зв`язку з викладеними обставинами, у лютому 2017 року вона була вимушена забрати дублікат ключів у відповідача, яка систематично не виконує належним чином умови договору, не забезпечує її їжею, одягом, ліками, не цікавиться здоров`ям та побутовими умовами, за весь час не зробила ремонт у квартирі.

Вона звернулася до відповідачки з проханням придбати пральну машину, яка вийшла з ладу, однак отримала відмову, і звернулася до своєї племінниці ОСОБА_5 , яка допомогла придбати машину, а її син - ОСОБА_6 її встановив і вона частинами виплачує кошти за пральну машину своїй племінниці.

Також, поточні ремонти, а саме, встановлення вхідних дверей до квартири, ремонт електричних розеток та їх заміна проводилися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку з тим, що відповідачка не проводила поточні ремонти в квартирі, вона отримала у квітні 2017 року травму, зачепившись за порваний лінолеум. Квартира потребує ремонту, меблі, побутова техніка придбана 20-30 років тому.

14 березня 2017 року вона звернулася до комісії територіального центру Суворовського району на отримання допомоги у вигляді надомного обслуговування, однак їй відмовлено, оскільки є укладений договір довічного утримання..

У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору довічного утримання та відмовою в добровільному порядку розірвати договір довічного утримання позивач просила: розірвати договір довічного утримання, укладений 07 липня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Шевченко Н.В, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2132; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 ; зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , накладену 07.07.2014 року державним нотаріусом Херсонської державної нотаріальної контори Шевченко Наталією Вікторівною, зареєстровано в реєстрі за №405.

05.04.2018 року ОСОБА_3 від імені, якої діє ОСОБА_4 звернулася до суду зі зустрічним позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між ОСОБА_1 та нею 07.07.2004 року було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого позивач передала у власність відповідачки квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язалась довічно її утримувати, забезпечуючи харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному користуванні зазначену квартиру довічно. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) встановлена сторонами в сумі 100,00 грн. щомісячно та яка підлягає індексації у порядку встановленому законом.

Починаючи з 2004 року вона щомісячно виконувала всі роботи, які були передбачені договором, а також виконувала всі доручення ОСОБА_1 , що не були передбачені договором.

Так, в квартирі неодноразово, крім поточного прибирання проводилося генеральне прибирання квартири, оскільки в квартирі постійно мешкають декілька собак і кішка. Крім того, ОСОБА_1 годує вуличних тварин, і просила її купувати борошно, кістки та різні відходи, які варила тваринам. Відповідачка збирала харчові відходи по сміттєзбірникам, які варила тваринам. Внаслідок чого, в квартирі постійно накопичувалися харчові відходи, а через те, що кістки рубались на кухні, всі стіни, підлога та стеля постійно заплямовувалися жиром та частками кісток, харчових відходів. Вона була вимушена вимивати квартиру від плям, фарбувати стіни та стелю. Лінолеум, який був нею замінений в квартирі декілька років тому, швидко зіпсувався через бруд, котів та собак. За проханням ОСОБА_1 вона 3 рази на день вигулювала собак, годувала їх, возила до ветеринарної клініки, купувала ліки та лікувала їх.

У разі захворювання ОСОБА_1 вона возила її до лікарні, купувала медикаменти, доглядала за нею, кожен день привозила готову їжу, або готувала у неї, білизну та одяг останньої прала вдома і вже чисту та відпрасовану привозила їй.

Крім того, вона протягом всього часу оплачувала комунальні послуги, купувала одяг, ліки та продукти харчування, які були потрібні ОСОБА_1 .

Останнім часом ОСОБА_1 стала говорити, що квартиру хоче віддати рідним, що вони будуть за нею доглядати та забрала у неї ключі від квартири, сказала, що вона буде готувати їжу та прибирати тільки в її присутності, проте навіть в обумовлені дні влаштовувала скандали, звинувачувала її в тому, що вона «краде» в неї речі та приносить в квартиру речі на яких «пороблено».

Саме, у зв`язку з поведінкою ОСОБА_1 вона не може виконувати обов`язки за договором довічного утримання.

Вважає, що оскільки вона протягом більш ніж 10 років виконувала умови, передбачені договором довічного утримання, то має право на Ѕ частину спірної квартири.

З урахуванням викладеного просила прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом та визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.04.2019року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину майна.

Позивач та її представник за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідач та її представник за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.07.2004 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 уклали договір довічного утримання (далі Договір), посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Шевченко Н.В., зареєстровано за №405.

Відповідно до пункту першого Договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 . Зазначена квартира належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого 25.05.1993 року Фондом комунального майна м. Херсона та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за реєстром №3261.

Згідно з пунктом п`ятим та шостим Договору ОСОБА_3 зобов`язалася довічно утримувати ОСОБА_1 , забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному користуванні зазначену квартиру довічно. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) встановлена сторонами в сумі 100,00 грн. щомісячно та підлягає індексації у порядку встановленому законом.

Відповідно до пункту сьомого Договору, цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі не виконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін в судовому порядку.

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов квартири АДРЕСА_1 , складеного ОСББ «Любисток-2016» 02.07.2018 року однокімнатна квартира з усіма зручностями, потребує ремонту, меблі та техніка придбані 25-30 років тому. Килимового покриття немає, лінолеум потертий, має задирки, на кухні потребує заміни (в підлозі вибоїни), в кімнаті замінено вікно з дерев`яного на металопластикове, шпалери старі, в деяких місцях подерті, з плямами потребують заміни. В квартирі знаходяться дві собаки, дворової масті Зазначені в акті обставини підтверджені фотосвітлинами.

Відповідно до довідки АТ «Херсонобленерго» № 35-1039-10 від 25.06.2018 року станом на 25.06.2018року по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 існує переплата в розмірі 7,75 грн.

Довідкою Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» № 02/04-15/2129 від 27.06.2018 року, підтверджена відсутність заборгованості станом на 01.06.2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгаз» №780 від 11.07.2018 року, зазначено, що станом на 10.07.2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з газопостачання складає 6,75 грн.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтвердили факти викладені в позовній заяві ОСОБА_1 , зазначили, що дійсно приблизно з грудня 2016 року ОСОБА_3 перестала виконувати свої обов`язки за договором довічного утримання до позивача майже не приходила, харчуванням не забезпечувала.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтвердили факти викладені в зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 , пояснили, що ОСОБА_1 останнім часом звинувачувала ОСОБА_3 в тому, що вона «краде» в неї речі, постійно влаштовувала сварки та відмовлялася він отримання будь-якої допомоги зі сторони останньої.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства,

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 частини першої ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Тлумачення п.1 ч. 1 ст.755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання(догляду), що може проявитися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом , допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Аналогічні положення містяться в п.7 Договору.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Дослідженими в судовому засіданні доказами, у тому числі показами свідків підтверджено, що ОСОБА_3 після укладання договору довічного утримання виконувала взяті на себе зобов`язання, зокрема, надавала ОСОБА_1 продукти харчування, грошові кошти, частково сплачувала за комунальні послуги, надавала іншу допомогу поза межами укладеного договору, проте в подальшому з 2017 року перестала виконувати свої зобов`язання за договором не зі своєї вини, а тому що ОСОБА_1 забрала ключі від квартири, постійно влаштовувала сварки, відмовлялася від отримання допомоги.

Доказів, у тому числі показів свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 у період після укладання договору з 2004 року дійсно мала нужденність та потребувала конкретної допомоги, а ОСОБА_3 їй відмовляла, суду надано не було, що є процесуальним обов`язком відчужувача, згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором.

Оскільки, в судовому засідання підтверджено, що між сторонами договору виникли обставини, за яким набувач ОСОБА_3 позбавлена можливості в подальшому виконувати умови договору довічного утримання, і ці обставини мають істотне значення відчужувач - ОСОБА_1 категорично відмовляється від отримання допомоги, яку ОСОБА_3 надавала протягом тривалого періоду часу і не відмовлялася від її надання, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.11,334, 525-526, 610,653,744-745, 748, 755-756ЦК України, керуючись ст.ст.4-13,81,141, 258-259,263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 07 липня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Шевченко Н.В, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2132.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 .

Зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , накладену 07.07.2014 року державним нотаріусом Херсонської державної нотаріальної контори Шевченко Наталією Вікторівною, зареєстровано в реєстрі за №405.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за попереднім власником ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Повний текст судового рішення складено 21.02.2020 року.

Суддя: В.В.Прохоренко