Справа № 182/4916/15-ц
Провадження № 2/0182/992/2020
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріШалівській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» в особі ліквідатора Усачова Олега Миколайовича про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 року Нікопольське комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
26.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання (а.с.16,17), посилаючись на наступні обставини. Він є інвалідом війни на підставі посвідчення № НОМЕР_1 , яке є дійсним. Тому на нього розповсюджуються норми ст.ст.7,10 Закону України «Про статус ветеранів війні, гарантії їх соціального захисту». Про вказані обставини відповідач був повідомлений, про що свідчить договір №9170036 від 13.06.2012 року. Проте його було звільнено від сплати комунальних послуг у розмірі 50% замість 100%. Вважає, що борг не відповідає дійсності, а тому підлягає перерахунку. На підставі викладеного, просить винести рішення про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року (суддя Тихомиров І.В.) провадження у справі за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відкрито на підставі ст.122 ЦПК України (в редакції, що діяла на той час) (а.с.12).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 року (суддя Тихомиров І.В.) прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання (а.с.26).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 року (суддя Тихомиров І.В.) зупинено провадження по цивільній справі № 182/4916/15-ц за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенего» про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання до набрання законної сили рішення суду по справі № 182/5732/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про заміну посвідчення (а.с.52).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 року, справу передано у провадження судді Рибакової В.В. на підставі звільнення з посади судді ОСОБА_2 рішенням Вищої ради правосуддя №1817/0/15-19 від 09.07.2019 року (а.с.54).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.
У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2019 року (суддя Рибакова В.В.) поновлено провадження по цивільній справі за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено справу до судового розгляду (а.с.55-56).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року (а.с.69) замінено позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - Нікопольське комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго» на Нікопольське комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго» в особі ліквідатора Усачова Олега Миколайовича.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року позов Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» в особі ліквідатора Усачова Олега Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання залишено без розгляду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідачем державні органи управління праці та соціального захисту відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.82).

Відповідач Нікопольське комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго» в особі ліквідатора Усачова Олега Миколайовича у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що виклик до суду на 16.09.2020 року об 11.00 год. адресатом отримано 22.06.2020 року (а.с.85).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.
Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Статтею 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено осіб, на яких поширюється чинність цього Закону.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.64-66), Нікопольське комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго» з 05.11.2018 року перебуває в стані припинення на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2018 року по справі №904/5240/17, рішення набуло чинності 23.10.2018 року. Уповноваженою особою представляти юридичну особу зазначено - ліквідатора Усачова Олега Миколайовича.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 17.08.2015 року (а.с.11), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
13.06.2012 року між Нікопольським комунальним підприємством «Нікопольтеплоенерго» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено Договір №9170036 про надання послуг з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18-19). У п.7 вказаного Договору вказано наявність пільг з оплати послуг інвалід ВОВ ІІ групи, 50%.

Як вбачається з особового рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3-4) заборгованість за надані послуги за теплову енергію становить 3956 грн.19 коп.
ОСОБА_1 було надано до суду ксерокопію посвідчення Серіїя НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , 1953 року народження (а.с.73), а також ксерокопію рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2005 року (а.с.74), які суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2018 року по адміністративній справі № 182/5732/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в позові було відмолено (а.с.86-89). Вказаним рішенням, в тому числі, було встановлено, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2006 року заява прокурора м. Нікополя про перегляд судового рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2005 року за нововиявленими обставинами була задоволена та рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2005 року по цивільній справі № 2-8362/05 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що ОСОБА_1 є інвалідом війни було скасовано.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року по адміністративній справі № 182/5732/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.90-91) допущено процесуальне правонаступництво Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради на Управління соціальної політики Нікопольської міської ради; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2018 року скасовано; провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_1 інвалідом війни на підставі ст.ст.7,10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов`язання відповідача замінити посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого на його ім`я на посвідчення інваліда війни та стягнення моральної шкоди закрито; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанова набула чинності 20.06.2018 року.
Вказаною постановою встановлено наступне. Щодо вимог про зобов`язання відповідача замінити посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого на його ім`я на посвідчення інваліда війни, матеріали справи свідчать, що вимоги позивача, зокрема про видачу посвідчення інваліда війни вже розглядалися Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, яким 01.04.2009 року (набрало законної сили 24.04.2009 року) та 21.07.2014 року (залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015р.) були винесені рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вимоги позивача про визнання його інвалідом війни на підставі ст. ст. 7,10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нерозривно пов`язані із вимогою щодо видачі/заміни посвідчення інваліда війни. Отже ці вимоги також були предметом судового розгляду. Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача про анулювання посвідчення серії НОМЕР_3 в ЄДРП, виданого Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом і визнання дійсним посвідчення серії НОМЕР_3 , вони не підлягають задоволенню, оскільки як свідчать матеріали справи це посвідчення було пенсійним посвідченням, виданим на час призначення позивачу пенсії по інвалідності, органом який призначав таку пенсію, а саме Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом. При цьому, згідно персональної облікової картки позивача, з 02.12.2008 року позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію як інвалід військової служби на підставі посвідчення, виданого органом Пенсійного фонду серії ААЕ 975837 від 02.12.2008 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Враховуючи викладене, те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року по адміністративній справі № 182/5732/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_1 інвалідом війни на підставі ст.ст.7,10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов`язання відповідача замінити посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого на його ім`я на посвідчення інваліда війни закрито, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю.

Надані ОСОБА_1 докази листування (а.с.22,23,24,33,34,35,49) суд до уваги не приймає, оскільки вони не є допустимими доказами обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» в особі ліквідатора Усачова Олега Миколайовича (код ЄДРПОУ 05472525, місцезнаходження за адресою: 53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр.-т. Трубників, буд.12-А) про перерахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова