Справа № 353/94/20
Провадження № 2-о/353/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання - Мороз М.І.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 , з квітня 2010 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки не підтверджено факт її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також просила викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які можуть засвідчити вказаний факт.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з квітня 2010 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство, здійснювала за нею догляд, проводила її похорон і надалі проживає за вказаною адресою.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , в судовому засіданні вказав, що заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не має, заяву визнає. Всі факти, викладені в заявницею ОСОБА_1 , яка є його сестрою, відповідають дійсності.

Свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (сусіди заявниці) в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з квітня 2010 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство, здійснювала за нею догляд та проводила її похорон.

Суд, заслухавши заявницю, заінтересовану особу та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 061522 від 10.08.2006 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,8690 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Також згідно виписки із погосподарської книги по с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки за ОСОБА_2 (заінтересована особа), який був головою двору, та ОСОБА_3 значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 6). Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.07.2011 року, копії договору дарування частки домоволодіння від 29.05.2012 року, копії витягу з Державного реєстру правочинів від 29.05.2012 року та копії витягу про державну реєстрацію прав від 20.06.2012 року ОСОБА_3 подарувала 1/2 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (заявниця) (а.с. 13-16). Також ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 (заявниця) належні їй на праві власності земельні ділянки, площами 1250,0 кв.м, 2342,0 кв.м, 2246,0 кв.м та 2961,0 кв.м., розташовані в с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією договору дарування земельних ділянок від 29.05.2012 року та копією витягу з Державного реєстру правочинів від 29.05.2012 року (а.с. 17, 18).

ОСОБА_6 (заявниця), ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 20). 30.07.1977 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 (батько заявниці) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя ОСОБА_3 (мати) посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (заявниця) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 04.02.1998 року (а.с. 7).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , однак заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем ОСОБА_3 (мати) на час відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 30/01-16 від 10.02.2020 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення спадщини в нотаріальному порядку заявниці необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - ОСОБА_3 (мати) по день її смерті по АДРЕСА_1 . З довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 91 від 10.02.2020 року встановлено, що разом з ОСОБА_3 (мати) за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2010 року проживала без реєстрації по день смерті її донька ОСОБА_1 (заявниця), а також зареєстрований та проживає зять ОСОБА_8 (а.с. 5). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявниця) разом з ОСОБА_3 (мати) з квітня 2010 року по день смерті спадкодавця в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявниця) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 (мати), вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Заслухавши заявницю, заінтересовану особу та свідків, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи те, що заінтересовані особи не заперечили проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявниці юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , у період з квітня 2010 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати покласти на рахунок заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна

Повний текст судового рішення складено «27» лютого 2020 року.