печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Ткаченко Ю.М.,

позивач - не з`явився

представника позивача - не з`явився

представника відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку у зв`язку із вимушеним прогулом,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі КП «Київтеплоенерго»):

-поновити його на роботі в КП «Київтеплоенерго» на посаді начальника відділу попередніх перевірок та розслідувань департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки з дати звільнення.

-стягнути з КП «Київтеплоенерго» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 02.05.2018 до 10.12.2019 позивач працював у КП «Київтеплоенерго» на посаді начальника відділу попередніх перевірок та розслідувань департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки. Наказом по Підприємству від 10.12.2019 № 1408-К його було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку зі скороченням штату.

Наказ КП «Київтеплоенерго» «Про скорочення штату КП «Київтеплоенерго» та введення в дію нового штатного розпису з 01.12.2019» № 930-К від 30.09.2019 та Попередження № 337 про скорочення штату позивачу було вручено 07.10.2019, але в супереч з вимогами ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, жодна вакансія одночасно з попередженням про звільнення запропонована не була.

Позивач неодноразово звертався до керівництва КП «Київтеплоенерго» із письмовими заявами та виявляв бажання бути працевлаштованим на підприємстві у відповідності до свої освіти та досвіду роботи. Позивач також вказує, що вживав всіх можливих заходів, щоб залишитися на Підприємстві. В той же час, адміністрація Підприємства вживала всі заходи, щоб залишити його без роботи.

Також позивач наполягає на стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу у відповідності до ч. 2 ст.235 КЗпП України.

Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву в якому відповідач категорично не погоджується із доводами позивача, так як 30.09.2019 директором КП «Київтеплоенерго» видано наказ № 930 «Про скорочення штату» з метою підвищення ефективності та оптимізації виробничими процесами і надання якісних послуг споживачам для вдосконалення організаційних структур. Того ж дня, позивачу вручено попередження про скорочення штату №337, у зв`язку із введенням в дію нового штатного розкладу з 01.12.2019 року, одночасно застережена про звільнення на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у разі відмови від переведення на вакантні посади.

07.10.2019 позивачем подано заяву про переведення останнього на посаду начальника відділу моніторингу та контролю управління економічної безпеки або посаду менеджера цього відділу, чим спростовуються доводи позивача про необізнаність про наявні вакантні посади. При цьому, в заяві позивача не зазначено, що він має намір обійняти вказані посади саме з моменту їх утворення, 02.12.2019 року, у зв`язку із чим, Підприємством 01.11.2019 надано відповідь на заяву від 07.10.2019 року про неможливість перевести на вказані у заяві вакансії, у зв`язку із тим, що на момент звернення такі вакансії в штаті підприємства відсутні.

Відповідач зазначає, що не всі посади, що вводилися в дію з 01.12.2019 на момент їх створення, як стверджує позивач були вакантними, оскільки переважна більшість працівників, посади яких не підпадають під скорочення переводилися з 02.02.2019 року на новоутворені аналогічні посади, а тому позивачу ОСОБА_1 було запропоновано ті, посади з нового штатного розкладу, які прогнозовано були вакантні на момент їх утворення, даний перелік долучений до матеріалів позову безпосередньо самим позивачем.

Додатково відповідач також вказує, що за наявності кількох претендентів на зайняття відповідної посади, роботодавець вправі оцінювати кваліфікацію працівника з точки зору її відповідності та можливості виконання обов`язків на посаді, у зв`язку із чим позивача листом за віх. №. 28АУ/9/4/4482 від 26.11.2019 було повідомлено, про те, що на посаду начальника відділу по роботі з контролюючи органами було надано перевагу іншому кандидату, оскільки, як вбачається з копії трудової книжки Позивача, попередній досвід роботи здебільшого пов`язаний із діяльністю правоохоронних органах. Отже, враховуючи кваліфікацію та попередній досвід роботи позивача перевага на зайняття посади начальника відділу по роботі з контролюючими органами управління правого супроводу Департаменту правового забезпечення була надана іншому працівнику, а той факт, що дана посада була надана у переліку вакансій позивачу, як він сам про це зазначає, лише додатково свідчить про належне виконання Підприємство обов`язку запропонувати всі вакансії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. Враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ, що виникають з трудових правовідносин, тому справа розглядається у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін.

Позивач та його представник в судове засідання з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Скористалися своїм правом на подання відповіді на відзив, проти доводів відповідача заперечували, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Скористався своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні повністю.

Представником відповідача була надано клопотання про виклик та допит осіб у якості свідків. Суд керуючись ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст.77 ЦПК України відмовляє у задоволенні клопотання так, як показання свідків фактично дублюють обставини викладені у наданому до суду протоколі №3.4.-2019 розширеного спільного засідання профспілкового комітету.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.05.2018 позивача було прийнято до КП «Київтеплоенерго» відповідно до наказу №46-к від 30.04.2018, на посаду начальника відділу попередніх перевірок та розслідувань департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки порядку переведення.

Відповідно до п. 1 наказу КП «Київтеплоенерго» «Про вдосконалення організаційної структури дирекції безпеки Апарату управління» №1133 від 20.09.2019 виводилася з 01.12.2019 із структури Апарату управління дирекція безпеки. Із даним наказом позивача було ознайомлено 07.10.2019.

Відповідно до п. 1 наказу КП «Київтеплоенерго» «Про скорочення штату КП «Київтеплоенерго» №930-К від 30.09.2019 відбулося скорочення з 01.12.2019 посад працівників згідно з додатком 1 до наказу. Того ж дня позивачу вручено попередження КП «Київтеплоенерго» № 337 «Про скорочення штату», де зазначалося як умова, що у разі відмови від переведення на запропоновані вакантні посади, його буде звільнено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

07.10.2019 у зв`язку із змінами у штатному розписі позивач звернувся із заявою до директора дирекції з управління персоналом КП «Київтеплоенерго» Строкач С.М. про призначення позивача на посаду начальника відділу моніторингу та контролю управління економічної безпеки новостворюваного департаменту.Отримавши відповідь від 01.11.2019 про те що у штатному розписі КП «Київтеплоенерго» вакантні посади, що зазначені у його заяві відсутні.

Відповідно до аркушу ознайомлення 06.11.2019 позивачу були запропоновано перелік вакантних посад, на які він міг бути переведений у зв`язку із скороченням штату (8 арк). В матеріалах справи міститься перелік вакантних посад на 8 аркушах, відповідно до штатного розпису працівників КП «Київтеплоенерго», що вводиться 01.12.2019, наданий позивачем.

Враховуючи заяву від 06.11.2019, позивач висловлював бажання призначити його на посаду начальника відділу роботи з контролюючими органами управління юридичного супроводу департаменту правового забезпечення. За результатами розгляду цієї заяви позивач отримав відповідь про неможливість призначення його на дану посаду так, як із числа можливих претендентів на зазначену посаду затвердженого іншого кандидата.

КП «Київтеплоенерго» звернулося з поданням до Голови первинної профспілкової організації КП «Київтеплоенерго» про згоду на звільнення (подання від 11.11.2019 №360). В поданні піднімається питання про надання згоди на звільнення начальника відділу попередніх перевірок та розслідувань департаменту безпеки Апарату управління КП «Київтеплоенерго» ОСОБА_1 . В додатках до подання міститься копія попередження про скорочення від 30.09.2019 та копія пропозиції щодо працевлаштування від 06.11.2019.В матеріалах справи не міститься інформації про те, що позивач відмовився від запропонованої вакансії до внесення подання №360 від 11.11.2019 на розгляд профспілкової організації.

З 27.11.2019 по 07.12.2019 позивач перебував на лікарняному.

10.12.2019 за протоколом розширеного спільного засідання профспілкового комітету, представників адміністрації та профбюро Апарату управління на якому розглядалося подання КП «Київтеплоенерго» №360 від 11.11.2019 про надання згоди на звільнення. За результатами розгляду ухвалено про надання згоди на звільнення начальника відділу дирекції безпеки ОСОБА_1

10.12.2019 відповідачем було складено акт про те, що ОСОБА_1 відмовився від посади провідного юрисконсульта.

Наказом КП «Київтеплоенерго» від 10.12.2019 № 1408-К позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.

Суть спірних правовідносин полягає у тому, що чи законне звільнення за ч. 1 ст. 40 КЗпП України якщо спочатку роботодавець запропонував перелік вакансій, працівник висловив бажання працевлаштуватися на одну з них, а після роботодавець відмовляє у працевлаштуванні, шляхом переведення, у зв`язку з тим, що на цю посаду має намір працевлаштувати іншого працівника та пропонує іншу посаду, від якої працівник відмовляється.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст.3 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) передбачає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством.

Виходячи з вищенаведених норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України , трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини 2 статті 40 цього КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Суд досліджуючи суть спірних правовідносин повинен детально звернути увагу на гарантії працівнику, які закладаються у законодавстві при розірванні трудового договору за ініціативою власника.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Враховуючи, що роботодавець повинен персонально повідомити працівників про їх вивільнення не пізніше за два місяці (ч. 1 ст. 49-2КЗпП України). За матеріалами справи вбачається, що КП «Київтеплоенерго» дотрималось вимог закону в цій частині та попередило позивача за 2 місяці до дати вивільнення.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України).

30.09.2019 позивачу вручено попередження КП «Київтеплоенерго» № 337 «Про скорочення штату», де зазначалося, що у разі відмови від переведення на запропоновані вакантні посади, його буде звільнено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідачем не надано доказів того, що разом із попередженням КП «Київтеплоенерго» №337 від 30.09.2019 позивачу було запропоновано іншу роботу на цьому підприємстві, або ж повідомлено про відсутність роботи. Але додатково, законодавством закріплено і в подальшому надавати для ознайомлення посади, що вивільняються, тому порушення не є безперечним, та не тягне за собою відновлення працівника на роботі якщо перелік посад було запропоновано для ознайомлення протягом послідуючих двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», де у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа; 06.11.2019 позивачу були запропоновано перелік вакантних посад (вакансій). Того ж дня позивач письмово повідомив керівництво про бажання зайняти вакантну посаду. Висловлення згоди є підставою для укладення трудового договору у майбутньому, так само як відмова від пропозиції є підставою для розірвання трудового договору на майбутнє. Надання згоди є лише підставою для подальшого укладення трудового договору, а не самим укладенням трудового договору.

Що стосується ознайомлення працівників із повним переліком вакантних посад (вакансій). Саме ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що роботодавець повинен запропонувати роботу, що відповідає професії або спеціальності працівника або іншу роботу. Тобто, фактично роботодавець повинен запропонувати увесь перелік вакантних посад. Якщо вивільняється велика кількість працівників на підприємстві то всім працівникам надається загальний перелік вакантних посад. За матеріалами справи вакантних посад зазначено на 8 аркушах. Суд спростовує посилання позивача про неповний перелік посад запропонованих для огляду. Із вищевикладеного вбачається, що самого звернення позивача недостатньо для працевлаштував за переведенням на посаду начальника відділу роботи з контролюючими органами. Питання зайняття посади начальника відділу з контролюючими органами КП «Київтеплоенерго» іншим працівником не є предметом розгляду даної справи та не оскаржується позивачем.

Враховуючи, що позивачу пропонувалася посада на даному підприємстві, а також надано згоду первинної профспілкової організації КП «Київтеплоенерго» на звільнення позивача суд доходить висновку про законне звільнення позивача у відповідності до ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 81 УПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання заяви про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, судові витрати у цій справі мають компенсуватись за рахунок держави.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 21, ЗУ «Про оплату праці»,ст.ст. 47, 233, 235 КзпП України, ст.ст. 2, 15 Закону України «Про акціонерні товариства» Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100, ст.ст. 12,13,77,79,81, 263, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства виконавчого органуКиївради Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська 15-а, ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остапчук Т.В.