10.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/533/20
Єдиний унікальний номер 205/533/20
Провадження № 2з/205/23/20
УХВАЛА

10 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання права власності на частину квартири та звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 січня 2020 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В., про визнання права власності на частину квартири та звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 03 лютого 2020 року позивачем було подано до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 надано суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить заборонити приватному виконавцю Щигарцеву І.В. вчиняти будь-які дії щодо ј частки квартири АДРЕСА_1 , та зупинити стягнення щодо ј частки вказаної квартири на підставі виконавчого провадження № 60706564, відкритого приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 26 листопада 2019 року.

Заява мотивована тим, що приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 26 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження № 60706564 та накладено арешт на все майно належне відповідачу ОСОБА_2 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відповідно до договору дарування вона є власником ј частини спірної квартири, проте у зв`язку з тим, що даний правочин не зареєстрований у реєстрі речових прав на нерухоме майно її права як співвласника квартири порушені.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем у заяві про забезпечення позову обрано види такого забезпечення, передбачені п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, які передбачають, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що заявник не є боржником у виконавчому провадженні № 60706564, відкритому приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 26 листопада 2019 року, та не оскаржує виконавчий документ на підставі якого воно відкрито.

Крім того, позивачем у позові заявлено вимоги про визнання права власності на частину квартири та звільнення майна з-під арешту, які можуть бути забезпечені видом забезпечення, який передбачений п. 5 ч.1 ст. 150 ЦПК України, який зокрема передбачає, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин, ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 150, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.С. Приходченко