Провадження номер № 2/0186/71/20
Справа № 186/1871/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 07 березня 2006 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Причиною звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини стали наступні обставини.

Їх син - ОСОБА_3 навчається на першому курсі денного відділення Львівського інституту економіки і туризму на факультеті Менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності за ОПП "Менеджмент" на платній основі. Витрати на навчання на 2019-2020 навчальний рік загалом складають 10 000 гривень, які нею були сплачені.

У зв`язку із знаходженням сина у Вищому навчальному закладі, в іншому населеному пункті - в м.Львові, виникла необхідність проживання його у гуртожитку. Оскільки вільних місць у гуртожитку інституту не було, місцем проживання сина став гуртожиток Національного політехнічного університету, оплата за який становить 582 гривні - один місяць. Всього: 10 місяців проживання. Вартість за 10 місяців (вересень 2019 року - червень 2020 року) становить 5 820 гривень.

Переїзд до м.Львова для вступу та на навчання: Першотравенськ-Дніпро - 103 гривні х 2 рази = 206 гривень; Дніпро-Львів - 285,11 гривень; Дніпро-Львів - 263,80 гривень; Дніпро - Першотравенськ - 95 гривень х 2 рази = 190 гривень; Львів-Дніпро - 285,11 гривень; Проїзд до інституту (7 гривень х 2 рази на день х 21 день) х 10 місяців (вересень 2019 року - червень 2020 року) = 2 940 гривень. Протягом 2019-2020 навчального року ОСОБА_3 планує приїзд додому 2 рази, вартість одного проїзду (Львів-Першотравенськ) становить 760,22 гривень, вартість двох приїздів додому до м.Першотравенська - 1 520,44 гривень. Всього: 11 510,46 гривень.

Просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 755,23 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовільнити, надала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач дійсно має інвалідність ІІІ групи, однак витрати на його лікування несе ВВД Фонду соціального страхування в м.Першотравенську Дніпропетровської області, відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Інші посилання відповідача є безпідставними, оскільки вона також сплачує податки та несе витрати на комунальні послуги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки він сплачує на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частки, також, сплачує аліменти на утримання доньки від іншого шлюбу - ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки. Також, свого часу, він передав позивачу свою власну квартиру для задоволення житлових проблем її та їх двох синів. Крім того, він є людиною з інвалідністю ІІІ групи за професійним захворюванням, часто хворіє, несе витрати на лікування, несе загальні витрати - сплата податку на доходи, оплата комунальних послуг. Вважає, що в нього відсутня можливість нести додаткові витрати на дитину з вищевказаних підстав. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 березня 2002 року встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2006 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за умовою якої було виділено ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 : АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , при цьому зменшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 з 50% до 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину - вказаний доказ врахований при ухваленні рішення Першотравенським міським судом Дніпропетровської області від 14 лютого 2019 року в цивільній справі №186/1862/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, та додаткового доказування цей факт не потребує.

Згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року у справі № 186/87/18 з відповідача на користь позивачки, на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2011 року підтверджується, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини.

Довідкою про доходи ОСОБА_1 №477-ЗП від 20 грудня 2019 року встановлено, що загальна сума доходу за період з червня по листопад 2019 року за виключенням утримань становить 20 165,22 гривень.

Відповідно до пенсійного посвідчення № серії ААІ №108703 від 04 червня 2015 року та довідки № 1876 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи, професійне захворювання.

Згідно виписного епікризу №922 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має діагноз веретеброгенна радикулопатія С6-С7, L5-S1 на фоні ОХЗ шийного та попереково-крижаного відділів, з больовим і м`язово-тонічним синдромом, ПФХ 2 ст.

Довідкою Першотравенського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 17 грудня 2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 отримує страхові виплати, за період з червня по листопад 2019 року в розмірі 5 712,63 гривень щомісячно, з яких сплачує аліменти на користь позивача та на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Першотравенського відділу обслуговування громадян ОСОБА_2 отримує пенсію, за період з червня по листопад 2019 року в розмірі 43 450,14 гривень. З пенсії сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина та на користь ОСОБА_4 на утримання спільної доньки, по 1/6 частині доходу на кожну дитину.

Довідкою КНП "Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19 грудня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 знаходиться під наглядом лікаря-гінеколога з діагнозом: лейкоміома тіла матки.

Копією договору №5/МО-19 про підготовку здобувача вищої освіти освітнього рівня "бакалавр" Львівського інституту економіки та туризму від 25 липня 2019 року підтверджується, що термін навчання ОСОБА_3 на факультеті менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності за ОПП "Менеджмент" з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року становить 40 000 гривень.

Копією довідки №313 від 27 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 зарахований студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю "Менеджмент" факультету менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності Львівського інституту економіки і туризму, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року.

Копіями квитанцій №ПН365 від 25 липня 2019 року та №ПН №1148 від 09 вересня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила всього 10 000 гривень - плати за навчання студента - ОСОБА_3 на користь Львівського інституту економіки і туризму.

Копією квитанції №126 від 08 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 сплатив за проживання в гуртожитку 5 820 гривень.

Копіями квитків, долучених до матеріалів справи підтверджується, що за період: 24 липня 2019 року, 26 липня 2019 року, 26 серпня 2019 року позивачем сплачено за проїзд ОСОБА_3 до навчального закладу: м.Першотравенськ- м.Дніпро - м.Львів та в зворотному напрямку - 1 135,02 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, які полягають в оплаті вартості проживання студента ОСОБА_3 в гуртожитку і у вартості проїзду студента ОСОБА_3 до навчального закладу в м.Львові та додому до м.Першотравенська, а також проїзді до інституту по м.Львову, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Враховуючи, що витрати позивача на оплату вартості проживання дитини в гуртожитку та оплату проїзду дитини до місця навчання та додому не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, оскільки вони є звичайними витратами на дитину і можуть компенсуватися за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 19 березня 2018 року у справі № 759/18417/15-ц.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5 000 гривень на користь позивача в рахунок половини вартості за навчання дитини у Львівському інституті економіки і туризму за 2019-2020 навчальний рік (з вересня 2019 року по червень 2020 року), яка в цілому за цей період складає 10 000 гривень, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, дитина сторін - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином, 28 лютого 2020 року він досягне повноліття.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 000 гривень - половину вартості навчання за період з вересня 2019 року по червень 2019 року включно (за 10 місяців). Всього вартість навчання за вказаний період становить 10 000 гривень, таким чином, вартість одного місяця навчання становить 1 000 гривень, а половина цієї вартості становить 500 гривень.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тлумачення ст.201 СК України дозволяє стверджувати, що ст.185 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року №748/2340/17.

Оскільки, син сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 досягне повноліття, стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на повнолітню дитину, починаючи з березня 2020 року не передбачене чинним законодавством, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину за період з березня 2020 року по червень 2020 року включно, є такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, обґрунтованими вимогами позивача є вимога про стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді оплати вартості навчання за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно.

Позивачем за цей період сплачено 6 000 гривень, половина вартості цих витрат становить 3 000 гривень.

При визначенні розміру додаткових витрат на дитину, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), стан здоров`я та матеріальне становище сторін, підтверджені відповідними доказами, те, що відповідач є людиною з інвалідністю ІІІ групи за професійним захворюванням, пов`язаним з його роботою в підземних умовах шахти, пенсіонером за віком, тому частково несе витрати на лікування та оздоровлення, частину яких несе фонд соціального страхування, позивачем не надано доказів здійснених нею витрат на лікування, в рахунок зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, відповідачем було виділено позивачу свою квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується мировою угодою, укладеною між сторонами, затвердженою ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2006 року, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину, пов`язані з оплатою вартості його навчання за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно, в сумі 1 800 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд виходить з наступного.

Позивачем заявлено ціну позову 10 755,23 гривень, від сплати судового збору при предявленні позову про стягнення додаткових витрат на дитину її звільнено, позовні вимоги задоволено частково на суму 1 800 гривень, що становить 17%. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 130,63 гривень (17% від 768,40 гривень, оскільки позов подано 25 листопада 2019 року). Решти судового збору віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з оплатою навчання останнього за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно, в розмірі 1 800 (однієї тисячі восьмиста) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 130 (сто тридцять) гривень 63 копійки, а решту судового збору віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.А.Янжула.