Справа № 214/6798/19
2/214/835/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, цивільну справу №214/6798/19 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (пл. Шевченка, буд.7, м. Дніпро) про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, в якому просить визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір`ю ОСОБА_1 .

В обґрунтування свого позову вказала, що з відповідачем вона знаходилась у шлюбі, що був зареєстрований 02 серпня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №560.Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .01 грудня 2015 року Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб між нею та відповідачем було розірвано.Малолітні діти на даний момент проживають з нею.Після розірвання шлюбу у неї та відповідача не виникало спору щодо місця проживання їх спільних дітей, але неодноразово коли виникла можливість для відвідання з дітьми курортів за межами України, то через небажання відповідача дати на це дозвіл це ставало неможливим.16 липня 2019 року ОСОБА_1 в чергове звернулась до відповідача з проханням надати такий їй дозвіл, а саме нотаріальну посвідчену згоду від його імені на тимчасовий виїзд їх неповнолітніх дітей за кордон але жодної відповіді чи реакції на це не отримала. Вона надсилала відповідачу два листи з відповідними вимогами, але на жодний з листів не було відповіді чи іншого реагування. Відповідач з моменту розірвання шлюбу абсолютно не цікавився життям та вихованням спільних неповнолітніх дітей, жодного разу їх не відвідував і не бачився з ними. У зв`язку з цим у неї виникла необхідність звернення до суду з даним позовом для захисту своїх прав, а також прав та законних інтересів своїх неповнолітніх дітей.

Позивач, до суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в яких просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, надав нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2015 року (№201/16409/15-ц) шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 06.07.2017 року, ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що 06.07.2017 року складено відповідний актовий запис № 93, та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу позивача на « ОСОБА_7 ». (а.с.13)

В період шлюбно-сімейних стосунків у сторін, народились діти, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 , виданим 06.12.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1561, та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 , виданим 19.02.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №254 (а.с.14-15).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року та рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 року зазначив, що «…між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст.157 СК України, ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

В розумінні положень ст.160 СК України, в контексті суті поняття «місце проживання» відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», місце проживання дитини у віці від 10 до 14 років є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною і батьками, оскільки в такому віці дитина хоча і вправі висловлювати свою думку з цього приводу, однак її думка не має вирішального значення.

Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Суд приймає до уваги характеристику на матір дітей ОСОБА_1 , засвідчена головою правління ЖБК №405, відповідно до якої остання мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання характеризується позитивно.(а.с.20)

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може знешкодити розвиткові дитини.

За медичним висновком, що міститься в матеріалах справи видно, що ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.(а.с.18)

Відповідно довідок департаменту інформаційних технологій МВС України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалась, не має не знятої чи не погашеної судимості, в розшуку не перебуває. (а.с.19)

Аналізуючи рівень виконання батьками своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що саме мати ОСОБА_1 переважно приймає участь у вихованні дітей, їх матеріальному забезпеченні, проявляє інтерес до навчального процесу. Будь-яких доказів в підтвердження зворотного судом не встановлено та відповідачем, згідно з ст.ст.12, 13 ЦПК України, до суду не надано.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У справі, яка розглядається, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю - ОСОБА_1 ..

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю - ОСОБА_1 , та відсутність правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матір`ю, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 768.40 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 90, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (пл. Шевченка, буд.7, м. Дніпро) про визначення місця проживання неповнолітніх дітей задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , з державного бюджету судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат, а копії рішення суду та квитанції направити Управлінню Державної казначейської служби у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - для виконання в частині повернення судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- третя особа: орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, адреса: 49027, м. Дніпро, пл. Шевченка, буд.7.

Суддя Н.В.Чернова