У Х В А Л А

11 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 511/1275/18

провадження № 61-9262ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Чернегою Василем Миколайовичем, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако Ксенія Леонідівна, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування реєстрації, витребування чужого майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування реєстрації, витребування чужого майна з незаконного володіння.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними договір купівлі-продажу від 16 січня 2014 року земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0047, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та договір купівлі-продажу від 16 січня 2014 року земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0049, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

20 червня 2020 року представник ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для надання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та доплати судового збору.

У серпні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки касаційної скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції, застосувавши в порядку апеляційного перегляду норми статей 203, 215, 228, 230 ЦК України, не врахував правові висновки щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №522/11532/15-ц, у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №910/1902/19, у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-2469цс16. Також суд апеляційної інстанції залишив поза увагою вимоги статті 140 ЗК України, а правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах відсутній (пункт перший частини другої статті 389 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим, третім частини другої статті 389 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо строків на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної постанови, розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Ураховуючи те, що закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду припадав на період дії карантину (09 квітня 2020 року), тому касаційну скаргу слід вважати поданою в межах строку, встановленого статтею 390 ЦПК України, а заява ОСОБА_1 про поновлення строку касаційного оскарження з цих підстав є зайвою.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 2819,20 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Чернегою Василем Миколайовичем, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року.

Витребувати з Роздільнянського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи №511/1275/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако Ксенія Леонідівна, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування реєстрації, витребування чужого майна з незаконного володіння.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв