Справа № 161/1394/20
Провадження № 2/161/1444/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 листопада 2015 року. В шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони вже давно проживають окремо один від одного, дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Впродовж кількох місяців поспіль відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча отримує доходи, працюючи за кордоном на заробітках. Також зазначає, що самотужки їй важко забезпечувати дитину всім необхідним, бо наразі вона не працевлаштована.

З огляду на наведене позивач просить суд стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 31 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

24 лютого 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач визнає позов частково, не погоджуючись з розміром заявлених позивачем до стягнення аліментів. Враховуючи, що позов не містить розрахунку та підстав стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень, то ОСОБА_1 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що він не відмовляється від утримання своєї дочки і буде надавати кошти для її матеріального забезпечення, однак не погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів. Також зазначив, що він працює в Польщі і його середньомісячний дохід становить 3500 злотих.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію відповідача, просить позов задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмір 1000 гривень.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 03 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції у Волинській області (а.с. 6).

Також встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, батько дитини проживає окремо.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 № 2475-VIII внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З пояснень відповідача судом встановлено, що він працює за кордоном, отримує середньомісячний дохід в розмірі 3500 злотих. Наведена обставина дає підстави для висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в заявленому позивачем розмірі.

На підставі наведеного, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу платника аліментів, його матеріальне становище, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на утримання неповнолітньої дитини щомісячно, які підлягають стягненню, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 02 березня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк