ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6956/20 Справа № 178/1358/18 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року в частині відмови у стягненні судових витрат

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посилаючись на те, що 10 лютого 2020 року ним було подано запит про надання інформації до Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням повідомити інформацію щодо звернення АТ КБ «Приват Банк» із заявою про примусове виконання заочного рішення суду Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 вересня 2007 року станом на 16 липня 2018 року в сумі 106 555,27 грн.

У відповідь на його звернення, 27 лютого 2020 року скаржнику було повідомлено в електронному вигляді про відкриття державним виконавцем Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчого провадження № 59352066.

28 лютого 2020 року ним отримана вищевказана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 59352066.

Зазначає, що до цього часу жодного документа від державного виконавця він не отримував, та з діями державного виконавця не погоджується, вважає їх незаконними, у зв`язку з тим, що вони виконані з порушенням правил територіальної підвідомчості.

На підставі вищезазначеного просить: поновити пропущений строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, визнати неправомірними дії держаного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59352066 з примусового виконання виконавчого листа № 178/1358/18, виданого 28 січня 2019 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області. Стягнути з Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Королюк Ю.І. щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 178/1358/18, виданого 28 січня 2019 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області.

Скасовано постанову державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Королюк Ю.І. від 14 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59352066.

У задоволенні вимог скаржника щодо стягнення з Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судових витрат відмовлено (а.с. 41-43).

Ухвала суду мотивована тим, що у 2017 році скаржником було змінено адресу місця реєстрації, тому він був позбавлений можливості дізнатися про існування вказаного виконавчого провадження та інших документів, які винесені по даній справі. З огляду на це суд першої інстанції вважав, що вимоги в частині поновлення строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця мають бути задоволеними.

Щодо вимог заявника про визнання дій державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції зазначив про те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року було скасовано ухвалу про відкриття провадження у справі 2/178/782/18, 178/1358/18 та повернуто справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року скасовано заочне рішення суду від 26 грудня 2020 року у справі 2/178/782/18, 178/1358/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року передано справу на розгляд Ленінському районному суду м.Дніпропетровська.

З огляду на наведене, усі подальші документи, які винесені по даній справі в ході виконання заочного рішення від 26 грудня 2018 року мають бути також скасовані, серед яких і постанова державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 14 червня 2019 року.

В даній частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду в частині відмови у стягненні судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки містить лише висновок суду про відмову у стягненні судових витрат без належного обґрунтування його позиції та суперечить вимогам ст. 452 ЦПК України, оскільки його скаргу на дії державного виконавця судом першої інстанції задоволено.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що при зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 одночасно просив вирішити питання про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу (а.с.2).

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Королюк Ю.І. щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 178/1358/18, виданого 28 січня 2019 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області.

Скасовано постанову державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Королюк Ю.І. від 14 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59352066.

У задоволенні вимог скаржника щодо стягнення з Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судових витрат відмовлено (а.с. 41-43).

Згідно ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у поставі Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, що в якості доказу витрат на правову допомогу, ОСОБА_1 надав копію договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2020 року, укладеного між ним і адвокатом Шахторіним А.С. (а.с.14-15).

Відповідно до п. 4.1 цього договору вартість правової допомоги за договором визначається у розмірі 3000,00 грн.

Як зазначено в акті здачі-приймання робіт від 06 березня 2020 року у вартість увійшли послуги з: підготовки запиту до Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, усної юридичної консультації, аналізу судової практики та підготовки до суду скарги на дії державного виконавця (а.с. 16).

З наданої копії квитанції про сплату витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що ОСОБА_1 04 березня 2030 року сплатив 3 000,00 грн. (а.с.17).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, на вищезазначені обставини та докази уваги не звернув, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та прийшов до передчасного висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення скарги, судом першої інстанції відмовлено у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, які згідно процесуального законодавства покладаються на орган державної виконавчої служби у разі постановлення ухвали про задоволення скарги заявника.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду взагалі не з`ясовувались обставини щодо розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, не перевірялися подані скаржником докази (договір, акт здачі-приймання робіт, розрахункові квитанції, тощо), не встановлювався факт надання або не надання послуг (характерні ознаки, обсяг, передбачений у договорі про надання правничої допомоги).

Більш того, оскаржувана ухвала суду, в порушення вимог ст. 260 ЦПК України, не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків про відмову у стягненні судових витрат та норм закону, якими суд керувався при постановленні ухвали в оскарженій частині.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала в зазначеній частині не відповідає вимогам процесуального закону, а отже наявні підстави для скасування ухвали Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року в частині відмови у стягненні судових витрат - скасувати, і направити справу для продовження розгляду в зазначеній частині до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида