Справа № 496/1663/20
Провадження № 2/496/1299/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі - Мединської К.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 року АТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2013 року між АТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Посилаючись на те, що за життя ОСОБА_4 , свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на день смерті, заборгованість ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором №б/н від 13.03.2013 року становить 12591,52 гривень, яка складається з наступного: 12090,95 гривень - заборгованості за кредитом, 500,57 гривень - заборгованості за відсотками, а тому просив стягнути вказану заборгованість зі спадкоємців кредитора ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також сплачений судовий збір при подачі позовної заяви.

Ухвалою від 04.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності, на що надали відповідну заяву, а також вказали, що з заявами про прийняття, відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталися.

Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачів, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 13.03.2013 року між АТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №13115.

За життя ОСОБА_4 , свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на день смерті, заборгованість ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором №б/н від 13.03.2013 року становить 12591,52 гривень, яка складається з наступного: 12090,95 гривень - заборгованості за кредитом, 500,57 гривень - заборгованості за відсотками.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані і його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки, позичальник ОСОБА_4 помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За такою ж адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів за однією адресою з спадкодавцем не дає можливості встановити їх спільне проживання за однією адресою.

Також судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину, оскільки не доводить саме проживання вказаних осіб разом.

Тобто, з матеріалів справи слідує, що відповідачі не є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, також ними не подавалися заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки в судовому порядку цей факт не встановлювався. Судом не встановлено майно, яке фактично було одержано спадкоємцями, тому неможливе встановлення вартості зазначеного майна.

З метою з`ясування наявності відкритої спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо визначення кола спадкоємців, які прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття та включення кредиторських вимог банку до спадкової маси, банком на адресу Біляївської районної державної нотаріальної контри Одеської області направлено претензію кредитора у порядку ст. 1281 ЦК України .

Згідно відповіді Біляївської районної державної нотаріальної контри Одеської області від 23.05.2017 року за вих. №2116/02-14, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена підставі претензії кредитора.

Відповідно до копії спадкової справи №765/2016 до майна померлого ОСОБА_4 інші спадкоємці із заявами про прийняття (відмову) спадщини не зверталися, свідоцтва про право власності не видавалися.

30.09.2019 року банком на адресу відповідачів направлено лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за вищевказаним кредитним договором .

Вказана претензія залишена відповідачами без уваги.

Таким чином, АТ КБ «Приват Банк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємицями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умови договору.

Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист порушеного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.. 258 ч.2 п.1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.. 261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» заборонено кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагали повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Як вбачається із претензії кредитора, направленої ПАТ КБ "Приват Банк" до Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області, позивачу на момент складання даної претензії, а саме 30.11.2016 року було відомо про смерть ОСОБА_4 .

Позовна заява подана до суду 30.04.2020 року, а отже з пропуском строку давності для стягнення заборгованості.

Також беручи до уваги те, що позивач не звернувся з заявою до суду про поновлення пропущеного строку, суд вважає, що клопотання відповідача про застосування строку позовної давності за кредитним договором не підлягає до задоволення.

Оскільки позивачем у справі не доведено, що відповідачі є спадкоємицями, та що вони прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , а також позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.03.2013 року в сумі 12591,52 є недоведеними.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України слід віднести за його рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 141, 258-268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1050, 1054, 1281, 1282 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11.09.2020 року.

Суддя С.М.Драніков