У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О. розглянувши заяву представника позивача адвоката Кушнір Валерії Дмитрівни про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпорядження органу приватизації житла та свідоцтва про право власності на майно. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду.

24 лютого 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача Кушнір Валерії Дмитрівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій вона просить:

-накласти арешт на 15/200 частини квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності 16131700 від 23.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (квартири спільного заселення АДРЕСА_1 ) - 00 ;

-накласти арешт на 15/200 частини квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , номер запису про право власності 16131825 від 23.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (квартири спільного заселення АДРЕСА_1 ) - 00 .

Мотивуючи тим, що сім`я позивача проживає у комунальній квартирі АДРЕСА_1 у кімнаті, житловою площею 17.80 кв.м. У вересні 2015 року в даній комунальній квартирі звільнилась кімната № 5 загальною площею 19.20 кв.м. На момент звільнення даної кімнати, сім`я позивача складалася з п`яти осіб, у зв`язку з чим була подана заява до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про надання цієї кімнати сім`ї позивача, оскільки останні потребують поліпшення житлових умов. Проте, розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №119 від 11.03.2016 року у даному проханні відмовлено, на підставі того, що звільнена кімната № 5 надана сім`ї ОСОБА_2 (сім`я з трьох осіб). Сім`я позивача звернулася до суду з позовною заявою до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та ОСОБА_2 , щодо оскарження вищезазначеного розпорядження та визнання недійсним ордеру на вселення до спірної квартири (цивільна справа №755/8749/16-ц). Під час розгляду справи №755/8749/16-ц, позивачу стало відомо, що спірна кімната № 5 приватизована ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях на підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №43-367 від 26.07.2016 року та свідоцтва про право на майно серії НОМЕР_3 від 26.07.2016 року.

12 лютого 2020 року Київським апеляційним судом під час апеляційного перегляду справи №755/8749/16-ц винесено постанову, якою встановлені протиправність розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №119 від 11.03.2016 року та недійсність видачі ордеру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заселення до спірної кімнати, яка набрала законної сили 12.02.2020 року.

З огляду на означене, представник позивача вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як власники приватизованої кімнати, під час розгляду позову судом, користуючись правом вільного розпорядження своєю власністю, зможуть умисно відчужити у будь-який спосіб спірну кімнату на користь третіх осіб, що тим самим може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та просить про забезпечення позову даним видом.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Предметом позову з яким позивач звертається до суду є визнання незаконними та скасування розпорядження органу приватизації житла Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №43-367 від 26.07.2016 року та свідоцтва про право власності на майно серії НОМЕР_3 від 26.07.2016, видане Органом приватизації житла Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням №43-367 від 26.07.2016 року.

За даними інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 21.02.2020 року 15/200 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , що складає 29,10 кв.м належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, видане згідно з розпорядженням № 43-367, серія та № б/н, виданий 26.07.2016 року, видавник: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, номер запису про право власності 16131700 від 23.08.2016

Крім того, 15/200 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , що складає 29,10 кв.м належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, видане згідно з розпорядженням № 43-367, серія та № б/н, виданий 26.07.2016 року, видавник: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, номер запису про право власності 16131825 від 23.08.2016

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходу забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачами, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дій, які можуть утруднити чи унеможливити рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Дотримуючись зазначених вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем наведено обставини та надано докази того, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з предмету позову, обставин справи, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній цивільній справі. А тому приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову і знаходить співмірним із заявленими позовними вимогами такий вид забезпечення позову, як арешт на об`єкт нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача Кушнір Валерії Дмитрівни про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 15/200 частини квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності 16131700 від 23.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (квартири спільного заселення АДРЕСА_1 ) - 00 .

Накласти арешт на 15/200 частини квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , номер запису про право власності 16131825 від 23.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (квартири спільного заселення АДРЕСА_1 ) - 00 .

Копію ухвали невідкладно направити сторонам та для відома та для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя О.О. Астахова