ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/846/18 Номер провадження 22-ц/814/1979/20Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

з участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кириченко Галини Володимирівни, представника ОСОБА_1 , на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року (час ухвалення судового рішення з 14:48:18 год. до (час не зазначений), дата виготовлення повного тексту судового рішення 22 червня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного підприємства «Сетам», Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, після зміни (уточнення) підстав позову, остаточно просив:

- визнати недійсним результати електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 29.01.2018 року, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 313922 від 29.01.2018 року, складеним ДП «Сетам», та актом про проведені електронні торги від 27.03.2018 року державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 11.04.2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С.М. серії ННВ 299648 № 924;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що судовим рішенням від 16.12.2015 року, яке набрало законної сили, квартира АДРЕСА_1 визнана об`єктом спільної сумісної власності його та ОСОБА_2 . Право власності позивача на належну йому частину квартири зареєстроване не було.

04.04.2018 року йому стало відомо, що 29.01.2018 року в межах зведеного виконавчого провадження відбулися електронні торги, за результатами яких за ціною 260 865 грн (після уцінки) була продана належна йому Ѕ частина вищезазначеної квартири.

Вважає, що при проведенні електронних торгів з продажу належної йому Ѕ частини квартири були порушені вимоги чинного законодавства, внаслідок чого були порушені його права і законні інтереси. Так, право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , як на окремий самостійний об`єкт цивільних правовідносин боржник не набув, отже Ѕ частина нерухомого майна не набула статусу об`єкта нерухомості, а тому не могла бути об`єктом реалізації з торгів. Крім того, повідомлення про електронні торги містило інформацію про цілу квартиру (характеристику, опис, наявність дефектів тощо), а не про Ѕ частину цієї квартири. Не відповідає дійсності інформація про жилу та нежилу площу, площі окремих кімнат, оскільки в квартирі були здійснені перепланування. Майно продано за ціною, визначеною після уцінки, на підставі необґрунтованого та незаконного висновку про вартість майна, а тому було продано за заниженою ціною.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року відмовлено в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за недоведеністю.

Адвокат Кириченко Г.В., представник ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки порушенням порядку реалізації арештованого майна, на які посилався позивач, і які істотно вплинули на результати торгів та, відповідно, порушили права та інтереси позивача як боржника у виконавчому провадженні.

Так позивач наполягав на недостовірності інформації про квартиру, що виставлена на продаж, тобто без врахування самочинних перепланувань, на неправомірності дій державного виконавця з проведення оцінки квартири, що істотно вплинуло на визначення її вартості та, відповідно, кінцеву ціну продажу.

Суд першої інстанції неправильно оцінив висновки експертів про вартість квартири та зробив хибний висновок про недоведеність порушень прав позивача як боржника у виконавчому провадженні.

У відзивах на апеляційну скаргу ДП «Сетам» і ОСОБА_2 навели свої аргументи проти доводів апеляційної скарги та стверджували про законність висновків суду про недоведеність факту порушення прав чи законних інтересів позивача внаслідок реалізації на торгах належної йому частини квартири.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.12.2015 року у справі за позовом за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя позови задоволені частково: шлюб між сторонами розірвано, визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 ; визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині за кожним; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, стягнуто судові витрати (т.1 а.с.71-74).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.03.2016 року рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.12.2015 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання права на компенсацію від продажу автомобіля та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 149 499 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано право на компенсацію від продажу автомобіля та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію від продажу автомобіля в сумі 149 449,71 гривень. В іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.12.2015 року залишено без змін (т.2 а.с.74).

24.03.2016 року ОСОБА_2 на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.12.2015 року зареєструвала право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

На виконанні у Горішньоплавнівському міському відділі ДВС з 21.04.2016 року перебувало зведене виконавче провадження № 51022328 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за вказаними вище судовими рішеннями на загальну суму 157 576,43 грн. (т.2 а.с.26-33).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 21.11.2017 року, при виконанні виконавчого листа № 2/534/557/15 від 16.12.2015 року постановою державного виконавця від 21.11.2017 року накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (т.2 а.с.45).

Постановою державного виконавця від 27.03.2018 року знято арешт з усього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (т.2 а.с.44).

Постановою державного виконавця від 14.06.2017 року залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для визначення вартості описаного та арештованого майна Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.73).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна №545 від 20 жовтня 2017 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи», ринкова вартість об`єкта оцінки без урахування ПДВ, а саме Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , складає 306 900 грн. (т.1 а.с.226-244).

02.11.2017 року державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження офіційне повідомлення про проведення оцінки арештованого майна, згідно якою вартість Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 становить 306 900 грн. без ПДВ (т.1 а.с.10, т.2 а.с.84).

Як вбачається з довідки начальника Горішньоплавнівського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області по зведеному виконавчому провадженню № 51022328, повідомлення про оскарження оцінки майна у виконавчій службі відсутні (т.2 а.с.86).

Із заяви на реалізацію арештованого майна вбачається, що державним виконавцем направлено документи щодо проведення реалізації майна, належного ОСОБА_1 , в межах виконання зведеного виконавчого провадження № 51022328 з виконання чотирьох виконавчих документів на загальну суму 157 576,43 грн. на користь ОСОБА_2 на реалізацію передана Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 ), яка знаходиться на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, має три кімнати, загальною площею 64,8 кв.м., оціночна вартість 306 900 грн. (т.1 а.с.90-91; т.2 а.с.82-83).

Протоколом № 313922 проведення електронних торгів підтверджено, що 29.01.2018 року відбулися електронні торги з продажу Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , ціна продажу після уцінки 260 865 грн., переможцем торгів став учасник № 2 ОСОБА_2 (т.1 а.с.7-8; т.2 а.с.50-51).

27.03.2018 року державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області при виконанні виконавчого листа № 2/534/557/15, виданого 16.12.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення боргу у сумі 149 449,71 грн. з ОСОБА_1 складено акт про проведені електронні торги з продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належала боржнику ОСОБА_1 (т.1 а.с.9; т.2 а.с.40).

11.04.2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Клеймьоновій І.Г. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах (т.1 а.с.135).

Позивачем ОСОБА_1 оскаржувалися дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника (т.1 а.с.14-15, 127-131).

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 534/1146/15 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 51022328 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму 157 576,43 грн. встановлено, що дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника є неправомірними. Одночасно касаційний суд констатував, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів, а тому ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 26.11.2018 року у частині вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправним звіту про оцінку майна скасовані із закриттям провадження у справі у цій частині, в решті оскаржувані судові рішення залишені без змін (т.2 а.с.100-112).

З висновку експерта № 60-19 від 05.08.2019 року, виконаного на замовлення адвоката Кириченко Г.В., що не містить відмітки про попередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі експертного висновку, вбачається, що ринкова ціна Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 станом на 20.10.2017 року становить 361 338 грн. (т.2 а.с.11- 15).

З висновку експерта № 92-19 від 3.12.2019 року, який містить підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність, вбачається, що ринкова ціна Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 станом на 20.10.2017 становить 367 472 грн. (т.2 а.с.201-205).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, не доведено, що порушення, допущені державним виконавцем щодо проведення оцінки майна боржника, які встановлені судом, могли вплинути на результат торгів, призвели до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і належним способом захисту яких є визнання електронних торгів недійсними. Також суд визнав недоведеним, що навіть з урахуванням перепланування та збільшення житлової площі всієї квартири на 1,1 м.кв., а також за наявності в повідомленні про електронні торги інформації виключно про Ѕ частини квартири, а не цілої квартири, вартість належної боржнику частини була б вищою за ціну, за яку вона була реалізована.

Суд також вважав помилковою позицію позивача про те, що лише після виділення в натурі частки боржника з майна, яке перебуває у спільній частковій власності, виникає право передавати майно на реалізацію та згодом приймати рішення про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки частина майна не набула статусу об`єкта нерухомості.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла до 05 жовтня 2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

ЗУ «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника серед іншого, відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» та полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

За змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (ч. 1). У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (ч. 2). У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (ч. 3). У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч. 4). Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (ч. 5).

Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016р. затверджений Порядок реалізації арештованого майна.

Пунктом другим Порядку встановлено, що заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

повне найменування відділу державної виконавчої служби; номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень; повне найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - для фізичних осіб - платників податків або номер і серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 9 розділу ІІІ цього Порядку); наявність згоди стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у відповідних випадках); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна (згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Главою ІХ Порядку визначений порядок уцінки (повторної уцінки) майна. У разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці) . Уцінка (повторна уцінка) майна, в тому числі майна, визначеного розділами VI, VII цього Порядку, проводиться відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець, який отримав протокол електронних торгів, що не відбулися, зобов`язаний провести уцінку (повторну уцінку) майна протягом п`яти робочих днів з дня отримання протоколу електронних торгів. Уцінка майна, яке швидко псується, здійснюється протягом одного робочого дня з дня отримання протоколу електронних торгів. Товари, на які згідно із законодавством установлено мінімальні ціни, можуть бути уцінені лише до розміру мінімальної ціни. Не пізніше наступного робочого дня після проведення уцінки (повторної уцінки) майна державний виконавець направляє Організатору інформацію про проведення уцінки (повторної уцінки) та копію відповідного акта для внесення інформації про проведення повторних (у разі реалізації предмета іпотеки - других (третіх)) електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного акта. Повторні (треті) електронні торги проводяться у строки, передбачені пунктом 3 розділу ІІІ цього Порядку, а майна, що швидко псується, - у строки, визначені пунктом 2 розділу VІІ цього Порядку, згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах. Другі (треті) електронні торги предмета іпотеки проводяться в місячний строк з дати проведення перших (других) електронних торгів відповідно.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судової практикою у справах цієї категорії визначені такі основні правові критерії, дотримання яких забезпечує виконання завдань цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України):

-правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону;

- підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів;

- для визнання торгів недійсними з підстав порушення порядку (правил) їх проведення необхідно, щоб такі порушення порядку одночасно порушували права чи законні інтереси особи, яка оскаржує торги;

-дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Саме такі висновки наведені у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року (провадження № 6-1749цс15), від 29 червня 2016 року (провадження № 6-370цс16), від 06 липня 2016 року (провадження № 6-3174цс15), від 12 жовтня 2016 року (справа № 369/5994/14-ц), від 29 листопада 2017 року (справа № 668/5633/14-ц), а також підтримані Верховним Судом у постановах від 02 травня 2018 року (справа №910/10136/17), від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судовими рішеннями у справі № 534/1146/15, які набрали законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця щодо визначення вартості майна відповідно до звіту оцінки майна, що належить ОСОБА_1 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Судами у межах розгляду цієї справи встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності у порушення вимог низки нормативних актів безпосередньо не ознайомлювався з об`єктом оцінки шляхом його огляду, отже ця обставина у відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Таким чином, встановлена судовими рішеннями неправомірність дій державного виконавця щодо визначення вартості квартири є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів.

Суд першої інстанції, відкидаючи як неналежні надані позивачем докази висновки експерта (т.2 а.с.11-15, 201-205), не звернув уваги та, відповідно, не дав належної оцінки тій обставині, що судовий експерт ОСОБА_3 , працюючи на тих же умовах, що і ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», тобто за відсутності доступу до квартири, визначив вартість Ѕ кватири за станом на 20 жовтня 2017 року у сумі, що на 60 000 грн. більше, ніж та, що встановлена у межах виконавчого провадження.

Наведене дає підстави обґрунтовано вважати, що визначена у межах виконавчого провадження вартість частини квартири не є об`єктивною, що поза розумним сумнівом вплинуло на права позивача як боржника у виконавчому провадженні, навіть з урахуванням проведеної уцінки під час торгів.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим його слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі та задоволення апеляційної скарги, з ДП «Сетам», ОСОБА_2 та Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги по 1409,60+2114,40 = 3 524 грн./3 = 1 174,67 грн. з кожного.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кириченко Галини Володимирівни, представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Визнати недійсними результати електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 29.01.2018 року, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 313922 від 29.01.2018 року, складеним ДП «Сетам», та актом про проведені електронні торги від 27.03.2018 року державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області.

Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 11.04.2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С.М. серії ННВ 299648 № 924.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 174 грн. 67 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 174 грн. 67 коп.

Стягнути з Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 174 грн. 67 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2020 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М.Триголов