Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1737/19

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої - судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача - Сидоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором поворотної фінансової допомоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 96674 грн. 74 коп., які складаються з основної суми боргу, відсотків, нарахованих відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, 3% річних, інфляційних втрат, а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору.

В обґрунтування поданого позову вказує, що 30.10.2018 року між сторонами було укладено договір поворотної фінансової допомоги за яким позивач передав відповідачу в борг 3600 дол. США, що на день звернення до суду еквівалентно 87156 грн. Відповідач зобов`язувалася повернути позивачу грошові кошти у сумі 3600 дол. США у строк до 29.10.2019 року або на вимогу позивача про дострокове повернення коштів.

25 квітня 2019 року позивач, відповідно до п.4.2 укладеного договору направив відповідачу вимогу про дострокове повернення боргу, однак дана вимога була залишена ОСОБА_2 без задоволення. Як вказує позивач, станом на 10 травня 2019 року його вимога про дострокове повернення коштів виконана не була та з 11 травня 2019 року відповідач вважається такою, що порушила зобов`язання.

Вважаючи своє право порушеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у якому просив стягнути з відповідача суму основної позики, що становить 87156 грн., відсотки, нараховані відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України з загальному розмірі 8277 грн. 43 коп., що складаються з процентів нарахованих за період з 30.10.2018 року по 25.04.2019 року в розмірі 7620.63 грн. та процентів, нарахованих за період з 26.04.2019 року по 10.05.2019 року в розмірі 626.81 грн. Крім того відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 3% річних за період з 11.05.2019 року по 25.09.2019 року в розмірі 988.56 грн. та інфляційні втрати в розмірі 252.75 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір - це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Свобода договору закріплена у ст. 627 ЦК України і означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості. наданій сторонам, визначати умови такого договору.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поворотної фінансової допомоги, за яким позикодавець ОСОБА_1 зобов`язувався передати позичальнику ОСОБА_2 поворотну фінансову допомогу, а остання у свою чергу зобов`язувалася її повернути в розмірі строки та у порядку, визначені цим договором.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили валюту поворотної фінансової допомоги, та її межі. Пунктом 2.2. цього договору сторонами також було погоджено строк договору до 28 жовтня 2019 року.

Відповідно до п. 3.2 договору сторонами було обумовлено що повернення поворотної фінансової допомоги здійснюється у тій валюті, в якій вона була надана.

Розділом 4 вказаного договору сторонами серед іншого було узгоджено кінцеву дату повернення поворотної фінансової допомоги у строк до 29 жовтня 2019 року включно, а також право позикодавця вимагати дострокового повернення суми поворотної фінансової допомоги, та обов`язок позичальника повернути суми даної допомоги протягом 15 днів з дня вимоги. Позичальник взяв на себе ризики неодержання такого повідомлення.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 30.10.2018 року, остання підтвердила отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в якості поворотної фінансової допомоги в розмірі 3600 доларів США, що засвідчила своїм підписом.

Таким чином, правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання договірних зобов`язань, які виникли внаслідок укладання договору поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 14.1.257 Податкового Кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Договір про надання поворотної фінансової допомоги за своїм змістом та правовою природою відповідає договору про надання позики.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Як встановлено з наданих матеріалів, 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 , діючи в межах та відповідно до умов п.4.2 договору від 30.10.2018 року звернувся до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про дострокове повернення наданої поворотної фінансової допомоги у розмірі, який було узгоджено сторонами. Вказана вимога направлена за адресою вказаною позичальником у договорі від 30.10.2018 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист об`єкта поштового зв`язку від 25.04.2019 року.

Разом з тим, у строк встановлений п.4.2 Договору поворотна фінансова допомога позивачу не повернута. При цьому як вбачається з умов договору позичальник зобов`язувався повернути поворотну фінансову допомогу протягом 15 днів з дати вимоги, беручи на себе ризик неодержання такого повідомлення.

Враховуючи, що станом на 10 травня 2019 року вимога про дострокове повернення поворотної фінансової допомоги відповідачем не виконання, то з 11 травня 2019 року ОСОБА_2 є таким боржником, що прострочив зобов`язання.

За загальним правилом, що застосовуються до договорів позики, такий договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов`язання обмежується поверненням боргу.

Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України.

Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У частині першій статті 1048 ЦК України, яка має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Так, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-36цс14 в ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦКУ, іншими законодавчими актами чи конкретним договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за період користування грошовими коштами, відповідач має сплатити проценти відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України в розмірі розрахованому позивачем, з яким суд погоджується з огляду на відсутність заперечення іншої сторони щодо такого розміру та вважає що до стягнення підлягає сума визначена позивачем у розмірі 8277 грн. 43 коп.

У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статтями 10 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 509 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено з матеріалів справи 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про дострокове повернення наданої поворотної фінансової допомоги. Станом на 10 травня 2019 року вимога про дострокове повернення поворотної фінансової допомоги відповідачем не виконана, та з 11 травня 2019 року ОСОБА_2 є таким боржником, що прострочив зобов`язання термін виконання якого настав пред`явленням позикодавцем вимоги про повернення коштів.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за період з 11.05.2019 року по день звернення до суду відповідно до ст. 625 ЦК України становить 988 грн. 56 коп. заборгованість за сплаті відсотків (3% річних) та 252 грн. 75 коп. інфляційні збитки, що підлягає стягненню з відповідача, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами виникли правовідносини безповоротною фінансовою допомогою, відповідач не виконав свої обов`язки по повернення грошових коштів, вимоги позивача про стягнення заборгованості з урахуванням процентів за користування грошовими коштами є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при озерненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 966 грн. 75 коп.. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 76-82, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 10.12.1997 року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 суму боргу за договором поворотної фінансової допомоги від 30.10.2018 року в загальному розмірі 96674/дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят чотири/ гривні 74 коп., яка складається з основної суми боргу у розмірі 87156 грн., процентів за користування коштами в розмірі 8277 грн. 43 коп., 3% річних в розмірі 988 грн. 56 коп., інфляційних втрат в розмірі 252 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 10.12.1997 року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 966/дев`ятсот шістдесят шість/ гривень 75 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Чаплинський районний суд Херсонської області

Суддя: І.О. Пилипенко