РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/1276/20

Провадження № 2/414/310/2020

Суд Кремінського району Луганської області

у складі: головуючого Костроба Ю. Ю.

позивача ОСОБА_1

законного представника неповнолітнього позивача ОСОБА_2

представника позивача Іваник А.М.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

секретаря судового засідання Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна за правилами загального позовного провадження позовну заяву Кремінської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Позивач, який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2018-2019роках з Кремінського ВП ГУНП в Луганській області до служби у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації надходили повідомлення стосовно неповнолітньої ОСОБА_7 , яка самовільно покидала місце проживання. З ОСОБА_4 спеціалістами служби у справах дітей проводились профілактичні бесіди щодо утримання, виховання, недопущення будь-якого насилля в сім`ї, безпритульності та бездоглядності дитини, попереджено про відповідальність у разі ухилення від виконання своїх обов`язків. З неповнолітньої ОСОБА_7 у присутності матері було проведено бесіду щодо недопущення протиправної поведінки, адміністративних та кримінальних правопорушень.

Згідно з інформацією Кремінського ВПГУНП в Луганській області від 18 жовтня 2018року стосовно ОСОБА_4 було складеного протокол за ст.184 КУпАП.

01 червня 2020року службу у справах дітей Кремінської райдержадміністрації повідомлено, про те,що ОСОБА_4 незаконно позбавляє волі за місцем проживання свою неповнолітню доньку ОСОБА_7 . Встановлено, що ноги неповнолітньої були скріплені ланцюгом.

Під час виїзду працівників служби у справах дітей за місцем проживання родини ОСОБА_4 обстежено житлово-побутові умови проживання дітей, про що складено відповідний акт, умови проживання задовільні. Будинок газифікований,є водопостачання, ванна та туалет в будинку. В кімнатах чисто зроблено косметичний ремонт,є необхідні меблі та побутова техніка. У дітей є окремі місця для сну, навчання. Є запас харчів та приготовлена свіжа їжа. Відповідно інформації Кремінського ВПГУНП в Луганській області відомості про вчинення кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 01.06.2020 року за ч.1 ст.146 КК України.

09 червня 2020року неповнолітня ОСОБА_7 виявила бажання повернутись додому та разом з матір`ю повернулась за адресою свого мешкання.

10 червня 2020 року представник ювенальної превенції повідомив службу у справах дітей, про те, що до чергової частини надійшло повідомлення що неповнолітня ОСОБА_7 була вимушена залишити своє місце проживання, оскільки з її слів між нею та матір`ю відбулася сварка,під час якої мало місце побиття неповнолітньої.

Під час співбесіди дівчинка повідомила, що у неї відбувся конфлікт з матір`ю, під час якого мати тягла її за руку,подряпала, намагалась забрати телефон,погрожувала,внаслідок чого вона була вимушена залишити місце проживання та втекти, її було влаштовано до педіатричного відділення КНП «Кремінська БЛ Кремінської районної ради».

11 червня 2020року складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, за результатами якого вирішено підготувати рішення про негайне відібрання дитини.

Розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 11 червня 2020 року № 164 неповнолітню ОСОБА_7 негайно відібрано у матері.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи складеного 18 червня 2020року Кремінським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді між членами родини відсутній емоційний контакт, дівчина іноді проявляє агресію по відношенню до матері, не реагує на зауваження матері.

Позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її доньки ОСОБА_7 необхідно для забезпечення безпеки, надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та подальшого її влаштування. Кремінська державна адміністрація дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно її неповнолітньої доньки ОСОБА_7 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні прохала не позбавляти батьківських прав її матері ОСОБА_4 , на даний час вони примирилися, вона мешкає в інтернаті, на вихідні приїжджає додому.

Законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , пояснила, що онука органом опіки та піклування передана їй на виховання та утримання. Онука примирилася з матір`ю та на теперішній час навчається в Луганському обласному інтернаті фізкультури та спорту.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала та суду пояснила, що на даний час вони з донькою мають нормальні стосунки.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та суду пояснив, що на теперішній час у родині нормальні стосунки, дівчинка навчається та прохав про долучення до справи ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 30 липня 2020 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст..48 КК України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які суду пояснили,що ОСОБА_1 негативно характеризується школою через свою схильність порушувати встановлені норми поведінки у школі, через своє небажання прислуховуватися до думки вчителів та через свої намагання ухилятися від навчального процесу. Її мати ОСОБА_4 дбайливо, добросовісно, старанно відносилася до питань виховання доньки, знаходилась в контакті з вчителями у школі, постійно цікавилася поведінкою та успіхами у навчанні своєї доньки, постійно радилася з вчителями з питань покращення виховного впливу на свою дитину, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які у судовому засіданні підтвердили факт знаходження на ногах дівчинки металевих ланцюгів та трьох замків, при цьому ОСОБА_1 пояснила,що це зробила її мати ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7) ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 01 червня 2020року (а.с.12) будинок у задовільному стані, газифікований, є водо та електропостачання, в кімнатах чисто, комфортно, зроблений косметичний ремонт, у дітей є окремі місця для сну, навчання, у ОСОБА_1 окрема кімнати облаштована ліжком, столом комп`ютером, є необхідні одяг та взуття дитини.

Згідно копії психолого-педагогічної характеристики (а.с.13) ОСОБА_7 навчалася в НВК «Кремінський ЗЗСО1-111ст.№3-ЗДО, забезпечена необхідним шкільним приладдям, слідкує за зовнішнім виглядом, вдягнена скромно, але охайно.

Згідно копії розпорядження голови районної державної адміністрації від 1.06.2020 року (а.с.14-15) та акту вилучення від 12.06.2020 року (а.с.16) дитина ОСОБА_1 була відібрана у ОСОБА_4 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Кремінської райдержадміністрації від 19.06.2020року (а.с.31-34) ухвалено рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_4 .

Згідно довідки (а.с.55) ОСОБА_1 навчається на відділенні легкої атлетики з 01.09.2020 в Луганському обласному ліцеї-інтернаті фізичної культури і спорту».

Згідно копії наказу від 29.07.2020 року (а.с.66) ОСОБА_1 тимчасово влаштована в родину родичів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 30 липня 2020року (а.с.67-68) ОСОБА_4 звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.146 КК України у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст..48 КК України та закрито кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст..13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі статтею 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Як вбачається зі ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ст.164 СК України передбачено,що мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,якщо вона,він зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд при винесенні рішення враховує правову позицію, яка викладена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суд від 29.11.2019 року справа N 127/23281/18 провадження N 61-15779св19,ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання,підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;не спілкуються з дитиною в обсязі,необхідному для її нормального самоусвідомлення;не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;не сприяють засвоєнню в нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори,як кожен окремо,так і в сукупності,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків,свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те,що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом,суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру,особи батька і матері,а також інших конкретних обставин справи,відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав,попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей)і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України. Врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя.

1. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

2. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Більш того,Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України"від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

З врахувавши всі докази додані до справи, думку позивача ОСОБА_1 , яка не бажає щоб її матір позбавляли батьківських прав, свідків,які в судовому засіданні не характеризували ОСОБА_4 з негативної сторони, законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 , яка також пояснила,що між донькою та матір`ю на теперішній час склалися нормальні стосунки, вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки позивач у судовому засіданні не зміг обґрунтувати законність та необхідність своїх позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 164,171 СК України, ст.ст. 4,7,13,19,245, 259,264-265,268,272,273, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Кремінської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_7 через їх необґрунтованість.

Повний текст рішення буде виготовлений 24 вересня 2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Костроба