ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3538/19 Головуючий суддя І інстанції Токарєва Н. М.
Провадження № 22-ц/818/1230/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Токарєвої Н.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

встановив:

06 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила визначити їй додатковий строк терміном в два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті рідного дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав в за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач стверджує, що її дядько ОСОБА_3 ніяких заповітів за своє життя не залишав, тому у разі відсутності заповіту спадкування повинно відбуватися за законом. У спадкодавця ОСОБА_3 спадкоємців першої черги за законом не було. Його батьки вже померли, дружини та дітей в нього не було, він був самотнім. Відсутні достовірні відомості і про наявність у цього спадкодавця в живих якихось спадкоємців за законом другої, третьої та четвертої черг, бо ніхто з таких спадкоємців до нотаріальної контори не звернувся протягом строку для прийняття спадщини. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця спадкоємців за законом попередніх черг, право на спадкування одержують спадкоємці п`ятої черги за законом, до яких відповідно до ст. 1265 ЦК України відносяться інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Вказала, що вона є рідною племінницею померлого по лінії свого батька ОСОБА_4 , який був рідним братом померлого ОСОБА_3 , є його спадкоємцем п`ятої черги за законом, має право на спадкування після його смерті у разі прийняття спадщини. Однак, своєчасно протягом встановленого законом шестимісячного строку вона не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька через те, що тривалий час їй нічого не було відомо про його судьбу, а потім через тривалі хвороби, в період з 26.10.2017 по 06.11.2017 та з 15.12.2017 по 29.12.2017, що підтверджується відповідними медичними довідками. Вже після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини через свого представника ОСОБА_5 вона звернулася до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав після смерті дядька ОСОБА_3 , але їй було відмовлено в цьому та запропоновано звернутися до суду, тому як вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Зазначила, що єдиним відомим їй живим родичом померлого, крім неї, є ОСОБА_2 , його двоюрідний племінник, який залучений відповідачем у цій справі. Вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, має право на спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_3 , від спадщини не відмовлялася, має намір прийняти спадщину та оформити свої спадкові права, тому звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 року позовну заяву задоволено. Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подачі до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати залишено за рахунок позивача.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради Голубенко О.Ю. просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Харківська міська рада не приймала участі у справі, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, оскільки судом не було доведено родинні зв`язки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то відповідачем по даній справі повинна була бути Харківська міська рада. Оскаржуване рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказав, що як вбачається з оскаржуваного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.06.2019 по справі № 635/3538/19 відповідачем був ОСОБА_2 . Як зазначається у самому рішенні суду, ОСОБА_2 є двоюрідним племінником померлого ОСОБА_3 і тому позивачем визначено його як відповідачем по оскаржуваній справі, але у даному випадку відсутні докази родинного зв`язку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В матеріалах спадкової справи також міститься заява про прийняття спадщини, яка надійшла 19.07.2017 від ОСОБА_6 . В судовому рішенні вказується, що єдиним відомим позивачу родичем померлого, крім неї, є ОСОБА_2 , його двоюрідний племінник, який залучений відповідачем у цій справі. Хоча після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 повинна була знати, що окрім неї, з заявою про прийняття спадщини звертався також ОСОБА_6 , але його не було залучено в якості учасника справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки судом не було доведено родинні зв`язки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то відповідачем по даній справі повинна була бути Харківська міська рада.

Зазначив, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 звернулась до Третьої Харківської міської ДНК з заявою про прийняття спадщини 24 квітня 2019 року та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2019 № 767/02-32, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини. ОСОБА_1 повинна була звернутись з заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини, а саме в період з 25.06.2017 по 25.12.2017. Отже, ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину. В оскаржуваному рішенні суду від 21.06.2019 вказується, що ОСОБА_1 своєчасно протягом встановленого законом шестимісячного строку не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька через те, що тривалий час їй нічого не було відомо про його долю, а потім через тривалі хвороби, в період з 26.10.2017 по 06.11.2017 та з 15.12.2017 по 29.12.2017.

Послався на постанову Верховного Суду України від 06.06.2018 по справі 592/905 8/17-ц вказується, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року. У постанові Верховного Суду України від 21.10.2019 по справі № 662/1724/18 суд вирішував аналогічні правовідносини і зазначив наступні правові позиції. Так, суди оцінили надані позивачем медичні документи, які не містять даних про її стаціонарне лікування протягом шести місяців з дня відкриття спадщини і дійшли вірного висновку про те, що стан її здоров`я не був об`єктивною перешкодою щодо її обізнаності про смерть батька та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В постанові вказується, що відсутність доказів, про те, що позивач мала захворювання, які унеможливили її обізнаність про смерть батька та звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суди дійшли вірного висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини в розумінні частини третьої статті 1272 ЦК України. Тому під час вирішення справи судом першої інстанції, позивачем потрібно було довести, чи був її стан таким, що унеможливлював звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також визнання такої обставини, як необізнаність про смерть спадкодавця не слід вважати поважною причиною, оскільки дана обставина не є поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини було також порушено правила територіальної підсудності. Предметом спору було визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням викладеного, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради.

На обґрунтування послалася на те, що у Харківської міської ради відсутнє право на оскарження згаданого рішення суду першої інстанції, оскільки у даному випадку наявні спадкоємці спірного майна, що відповідно до ст. 1277 ЦК України виключає можливість визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що він також є спадкоємцем однієї з нею черги спадкування за законом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, звертаючись до суду із позовом позивач сам визначає особу відповідача, яка, на його думку, порушила його права.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Доктринальне тлумачення поняття «відповідач» свідчить про те, що це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушує, не визнає або оспорює його права, свободи чи інтереси і тому має бути залучена до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є інші, окрім позивача, спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем знаходження майна.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач не надала до суду належних, допустимих та достовірних у розумінні ст. 76 ЦПК України доказів на підтвердження того, що відповідно до наведених у ст.ст. 1258, 1259 ЦК України правил спадкування зазначений у її позові відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем однієї з нею чи більш ранньої черги, тобто свідчить про безпідставність його залучення в якості відповідача.

У матеріалах справи та доданих апелянтом до скарги документах відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , що також залишає відритим питання щодо належного відповідача за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

За таких обставин підлягають до застосуванню правила ст. 1277 ЦК України щодо відумерлого майна: у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Судова колегія звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року по справі № 639/9780/15-ц при перегляді справи дійшов висновку, що скасування рішення суду за скаргою особи, яка не була залучена до участі у справі, можливе лише у разі, якщо рішення суду порушує права, свободи чи інтереси заявника і ці порушення є доведеними, реальними, а не на припущеннях.

Крім того, як вбачається з копії ухвали Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року (справа № 640/8689/18, н/п 1-кс/640/2089/19) за клопотанням старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області було накладено арешт на спірну спадщину - нерухоме майно (квартиру) АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони її відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Згідно вказаної ухвали суд встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000452 від 05.05.2018 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

На обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначав, що в період з 19.07.2017 по теперішній час група шахраїв намагається шахрайським шляхом заволодіти квартирою АДРЕСА_2 шляхом відкриття спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 власника квартири ОСОБА_3 , 1957 року народження, зареєстрованого та проживаючого при житті за вищезазначеною адресою.

Група шахраїв в той час підроблювала правовстановлюючі та інші документи на зазначену квартиру для подальшого їх надання нотаріусу та шахрайського переоформлення квартири ОСОБА_3 на одного з членів злочинної групи. Особи, які відкрили спадкову справу, ніколи не мали стосунків з потерпілим, не були його родичами та не доглядали при житті.

Як вбачається із зазначеної ухвали суд погодився із доводами слідчого та встановив, що вищевказана квартира, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а.с. 124-126).

Наведене свідчить, що за відсутності дійсних спадкоємців, які прийняли спадщину Харківська міська рада у даній справі є зацікавленою особою в питанні набуття спірної спадщини відповідно до норми ст. 1277 ЦК України, а отже підстав для закриття апеляційного провадження у даному випадку немає, наведені з цього приводу у відзиві позивача заперечення проти скарги є безпідставними.

Оскільки суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; ухвалив оскаржене рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, внаслідок чого порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, то відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення суду повністю та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 268, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст.376, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 року-скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 03 березня 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.