МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"14" вересня 2020 р. Справа № 370/2163/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

10.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ КОСТ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В. про визнання недійсними електронних торгів.

Одночасно при подачі вказаного позову ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,7240 га, кадастровий номер: :03:015:0029, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Лишнянська сільська рада, цільове призначення для ведення садівництва.

Оскільки предмет даного спору стосується права власності щодо вказаної земельної ділянки, тому з метою не допущення можливого вчинення дій, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки не вжиття вказаних заходів в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши вказану заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч п. 3 вказаної вище статті, вказані відомості у заяві про забезпечення позову заявником не зазначені.

У порушення п. 5 вказаної вище статті, у заяві про забезпечення позову не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Також, згідно п. 6 ч. 1 вказаної вище статті, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, всупереч зазначеному, подана заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить зазначення предмету позову, ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогами ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить необхідних відомостей, які вказані в п. 3, п. 5, п. 6 ст. 151 ЦПК України.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко