Провадження № 2/522/437/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.

за участі секретаря судового засідання - Скибінської Є.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 29.10.2019 року звернувся ОСОБА_1 та просить суд стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради матеріальну шкоду у розмірі 86 782, 77 грн. та судові витрати в розмірі 11 367,82 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 03.07.2019 року близько 15:00 год. на припаркований біля будинку автомобіль марки Acura ILX, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 5А, впало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав численні ушкодження, а саме: розбите лобове скло, пошкоджено капот, передні крила, стойки, дві фари, передній бампер, в результаті чого власнику автомобіля було завдано матеріальну шкоду у розмірі 86 782, 77 грн. Як зазначає позивач, відповідальним за завдану матеріальному шкоду є Виконавчий комітет Одеської міської ради, як орган, який є відповідальним за утримання зелених насаджень на території м. Одесі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував. У письмовому відзиві на позов зазначив, що позивачем не доведено наявності події, яка призвела до виникнення деліктних правовідносин, не зазначене точне місце пошкодження майна. Окрім цього зазначив, що дерево не знаходиться на балансі Виконавчого комітету, відповідач є суб`єктом, який призначає балансоутримувача.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.07.2019 року близько 15:00 год. на припаркований біля будинку автомобіль марки Acura ILX, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 5А, впало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав численні ушкодження, відповідно до довідки Шевченківського відділення поліції Приморського ВП в місті Одесі №36/1-14826 від 19.07.2019 року, заяву про дану подію зареєстровано до ЖЄО №14826 від 03.07.2019 року.

Власником автомобіля марки Acura ILX, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2017 року.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Acura ILX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті падіння дерева, що сталося 03.07.2019 року, складає 86 782, 77 грн., відповідно до висновку експерта №2/19-Є від 24.08.2019 року.

Відповідно до довідки Гідрометерологічного центру Чорного та Азовського моря від 20.09.2019 року 03.07.2019 року спостерігався: дощ з 14:19 до 19:00 год., гроза з 14:15 до 18:45 год., вітер північно-західний, 1-3 м/сек., максимальний порив при грозі 13 м/сек. Вітер до 13 м/с, відповідно до шкали Бофорда , є міцним вітром при якому хитаються невеликі стовбури дерев. Таким чином, суд не вважає такі погодні умови непереборною силою.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з п. 9 ст. 10 закону «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства.

У ст. 25, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір про утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за №880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.

Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою.

Таким чином, доводи представника відповідача щодо поширення положень зазначених правил лише на аварійні та сухостійні дерева, спростовується судом.

Разом з тим, відповідно до пп.7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 5А.

Відповідно до довідки ОСББ «Говорова-5» від 03.10.2019 року дані дерева (одне з яких надломилось), за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 5А, на балансі ОСББ «Говорова-5» не знаходяться, земля навколо будинків є міською.

У відповіді Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 01-69/992 від 30.09.2019 року інформації щодо балансоутримувача вказаних земельних насаджень не надано, лише вказано, що догляд за зеленими насадженнями в місті здійснює КП «Міськзелентрест» на умовах договору з балансоутримувачем, власником або користувачем об`єктів благоустрою.

Отже, в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували передання зелених насаджень за вказаною адресу на баланс та утримання ОСББ «Говорова-5» чи спеціалізованого підприємства, що є підставою вважати, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки дерева.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 04.09.2019 року у справі №200/22129/16-ц, провадження №61-43478св18.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у заподіянні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. (постанова Верховного Суду від 25.02.2019 року, справа №466/4051/15-ц).

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).

Таким чином, позивачем доведено факт завдання йому шкоди в результаті падіння дерева на автомобіль марки Acura ILX, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , протиправність бездіяльності відповідача, яка виразилась у невизначенні балансоутримувача зеленого насадження, причинний зв`язок між ними.

В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем не надано доказів щодо перебування дерева на балансі у ОСББ «Говорова-5» чи спеціалізованого підприємства, не надано доказів. Які б спростовували посилання позивача на завдання шкоди належному йому майну саме внаслідок падіння дерева, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди у розмірі 86 782,77 грн., покладається саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 868,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 29.10.2019 року.

Окрім цього позивач поніс витрати на правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 10.09.2019 року, укладеного між адвокатом Ягничук О.В., з однієї сторони, і ОСОБА_1 , з іншої сторони, та відповідно до розрахунку судових витрат витрати на професійну правову допомогу складають 10 500,00 грн. Однак, фактично позивачем надано підтвердження щодо понесення ним витрат у розмірі 8100,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №12 від 11.09.2019 року.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 8968,00 грн. (8100,00 +868,00 =8968,00 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Одеської міської ради (Код ЄДРПОУ-04056919, адреса місця знаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська,1) - задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (Код ЄДРПОУ -04056919, адреса місця знаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська,1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) завдану матеріальну шкоду у розмірі 86 782 (вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дві) гривні 77 копійки.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (Код ЄДРПОУ -04056919, адреса місця знаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська,1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 8968 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок, з яких 868,00 грн. - витрати по сплаті судового збору, 8100,00 грн. - витрати на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 14.09.2020 року.

Суддя Донцов Д.Ю