Справа № 523/6763/20
Провадження №2-п/523/92/20
У Х В А Л А

"08" вересня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

заявника ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року у справі № 523/6763/20,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що також діє в інтересах неповнолітнього: ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволено.

З заявою про перегляд заочного рішення суду звернулась відповідача ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви відповідач зазначила, що суд при ухваленні заочного рішення виходив з того, що відповідач була повідомлена про час та місце розгляду справи, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач судових повісток не отримувала, та відповідно була позбавлена можливості з`явитись до суду та надати свої заперечення з приводу позовних вимог, а відтак суд ухвалив рішення, не встановивши всіх обставин, що мають значення у справі. На обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що позивач чинить їй перешкоди у користуванні житлом, забрав ключі від вхідних дверей та не дозволяє зайти до квартири та фактично вона та син з 2012 року проживають за іншою адресою, також зазначила, що вона з 2004 по 2012 рік сплачувала борги за даною квартирою та відповідно не втратила право на користування житлом. На підставі викладеного просить скасувати заочне рішення та призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 01.09.2020 року вх. № 21751 надійшла заява позивача, в якій останній зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідач не надала жодних доказів які б дали можливість суду ухвалити протилежне рішення, відповідач підтвердила факт свого не проживання в даній квартирі з 2012 року, а відтак підстав для скасування рішення суду не має, просив рішення суду залишити в силі а заяву відповідача без задоволення (а.с.85).

Також, на адресу суду 08.09.2020 року вх. № 22348 надійшли пояснення органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради згідно яких, представником третьої особи зазначено, що підстав для визнання дитини такою, що витратила право користування житловим приміщенням відповідно до положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» не має, оскільки діти мають право на користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, також в пояснені зазначено, що діти належать до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживають. Крім іншого, пояснення містить прохання про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування та прийняття у справі рішення з урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини (а.с.86).

Відповідач ОСОБА_4 , про слухання справи повідомлення у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив (а.с.84).

Так, обґрунтовуючи викладені у заяві обставини, зокрема поважність причини неприбуття до суду на розгляд справи, заявник посилається на те, що не була повідомлена про розгляд справи, не отримувала повісток про виклик до суду, була позбавлена можливості надати докази щодо спростування викладених у позовній заяві обставин, а також зазначила про наявність обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник заявника адвокат Леонова Г.В., підтримала пояснення заявника та просила суд скасувати заочне рішення з підстав, що викладені в заяві, додатково пояснила, що судом дійсно не були прийняті до уваги обставини, що мають значення для розгляду справи, а саме, докази сплати відповідачем по справі боргу за квартиру з 2004 по 2011 роки, а також того, що відповідач винаймає житло та її батьки відмовляють їй в прописці її дитини за адресою реєстрації самої ОСОБА_1 , у зв`язку з цим рішення суду підлягає скасуванню.

Заслухавши думку відповідача та адвоката відповідача, які просили задовольнити заяву та скасувати заочне рішення, дослідивши заяву позивача, який просив відмовити у задоволенні заяви, заяву представника органу опіки та піклування, який просив ухвалити рішення відповідно до прав та інтересів дитини, дослідивши матеріали справи з приводу доцільності перегляду заочного рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що також діє в інтересах неповнолітнього: ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволено. Визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Визнано ОСОБА_6 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с.37-38)

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про скасування заочного рішення, заявник у поданій заяві посилається, зокрема на те, що вона не була повідомлена про день, час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим не могла скористатись наданими їй процесуальними правами серед іншого подати відзив на позов та докази, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 16.06.2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.32)

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинили шлюбні відносини з 2012 року з підстав відсутності порозуміння та наявності різних поглядів на життя, що відповідно зазначено заявником в заяві про перегляд заочного рішення суду та підтверджено безпосередньо в судовому засіданні.

Так, судом вживались заходи щодо сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, за адресою: АДРЕСА_3 , що відповідає адресі реєстрації відповідача ОСОБА_4 , та малолітнього ОСОБА_6 , а відтак судом здійснювався виклик відповідача в порядку передбаченому п.2 ч.6 ст. 128 ЦПК України, тобто за місцем реєстрації відповідачів по справі.

Таким чином, посилання заявника на неналежне сповіщення про час та місце розгляду справи, та неможливість надання заперечень на позовну заяву тощо, спростовано матеріалами справи.

Судом відхиляються твердження заявника, щодо сплати нею боргу за квартиру в період з 2004 року по 2011 рік, як такі що не мають відношення до даної справи, також суд критично ставиться до тверджень відповідача з приводу здійснення їй перешкод в користуванні житлом, оскільки відповідачем на підтвердження зазначених обставин не надано жодних доказів, які б свідчили про таке перешкоджання. Крім іншого судом не приймаються до уваги твердження заявника щодо найму житла, оскільки заявником не надано доказів такого, крім іншого, відповідач зазначила, що вона зареєстрована за адресою проживання своїх батьків. Також, суду не надано доказів з приводу встановлення місця проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_3 , та не порушувалось питання щодо їх витребування.

Судом врахована думка третьої особи що діти належать до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживають. Однак, суд звертає увагу, що позивач у справі не являється батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , а мати дитини зареєстрована за іншою адресою та з ОСОБА_4 (батьком дитини) з 2012 року не спілкується, останній у спірній квартирі також не проживає.

Таким чином, заява про скасування заочного рішення суду, не містить доказів які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, разом з цим, містить підтвердження щодо не проживання відповідачів у спірній квартирі з 2011 року, що й було зазначено позивачем у позовній заяві.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не доведено та не надано доказів на підтвердження вимог передбачених п.п.3.4. ч.2 ст.285 ЦПК України, з урахуванням чого підстави для скасування заочного рішення суду від 17.04.2013 року та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 260, 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року у справі № 523/6763/20 залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, заявник має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 10.09.2020 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: