Справа № 216/449/19
провадження 6/216/132/20
УХВАЛА

іменем України

04 вересня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. КривТого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді - Кузнецова Р.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Кузь А.Ю.,

боржника - ОСОБА_1 ,

представника боржника - адвоката Бурлаченка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду у м. Кривому Розі цивільну справу за заявою представника боржника адвоката Бурлаченка С.Ю., про відстрочку виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною,

в с т а н о в и в:

Представник боржника, адвокат Бурлаченко С.Ю. звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення, в обґрунтування якої зазначив, що 12.03.2020 Центрально-Міським районний судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення, яким усунуто перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід зазначити, що спільна донька сторін хворіє на церебральний параліч, має групу інвалідності. На лікування дитини витрачається чимала сума коштів, яку ОСОБА_1 сплачує сама, батько дитини ухиляється від надання будь-якої допомоги. Зважаюче на вказане ОСОБА_1 у 2019 році звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Однак, не дивлячись на це, судом за відсутності відповідача ОСОБА_1 12.03.2020 було ухвалене рішення, при цьому зазначено дату набрання чинності 14.04.2020. Так, відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, які набрали чинності 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Крім цього, відповідно до норм ст.ст. 284, 285, 288 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили лише після спливу 30 днів з моменту його проголошення, а у випадку, якщо, як в даному випадку, відповідач не був присутнім при проголошенні рішення, воно набирає сили через 30 днів з моменту вручення вказаного рішення відповідачеві. Не дивлячись на це, судом було допущено порушення імперативних норм діючого законодавства, так як позивачеві було видано виконавчий лист на підставі рішення, яке незрозумілим чином набрало законної сили. Окрім цього, на даний час відповідачем по справі подано до суду заяву про перегляд вказаного спірного заочного рішення суду, однак державним виконавцем вже вживаються заходи щодо виконання рішення суду, чого категорично не бажає ОСОБА_1 . Також в обґрунтування відстрочки виконання рішення зазначено, що на сьогоднішній день в Україні введено карантин, у зв`язку з коронавірусною хворобою, тобто є серйозний ризик зараження дитини від будь-якої особи, яка від початку не була пов`язана з нею побутом. Так, зі слів державного виконавця, перші кілька побачень дитини з батьком відповідно до процедури мають відбуватись у присутності батька дитини, самого державного виконавця та представника Служби у справах дітей та можливо інших осіб. За таких умов існує ризик зараження дитини коронавірусною інфекцією від вказаних осіб.

Враховуючи викладене, заявник просить відстрочити виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2020 на період до завершення карантину.

Боржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до не докази суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року). Рішення суду, яке набуло законної сили, повинно бути виконане. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосуботи з 12.00 до 17.00 год, на нейтральній території, в межах міста Кривого Рогу, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_1 та у її присутності. ОСОБА_2 має право:

- на державні свята України та під час своєї відпустки спілкуватись з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_1 ;

- спілкуватися з донькою за допомогою засобів телефонного, поштового та електронного зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування.

На підставі виконавчого листа, виданого за даним рішення суду, Центрально-Міським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні норми містяться в частині 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, представник боржника, адвокат Бурлаченко С.Ю., як на підставу для її задоволення, посилався на ті обставини, що спільна дитина сторін потребує особливого догляду, з боку оточуючих, так як хворіє ДЦП, на підтвердження чого надав медичні довідки. Батько дитини ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги не надає. Боржник ОСОБА_1 категорично заперечує, щодо спілкування дитини з батьком. Всупереч вимог діючого законодавства, заочне рішення суду від 12.03.2020 набрало чинності 14.04.2020. Окрім цього, у зв`язку з запровадженням карантину, під час виконання рішення суду, існує ризик зараження дитини коронавірусною інфекцією.

Однак, на думку суду, надані медичні документи, обставини набрання рішенням законної сили та ризик зараження дитини коронавірусною інфекцією не є доказами виняткового випадку та особливих обставин, що у розумінні ст. 435 ЦПК України є підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Оскільки, на стадії виконання рішення суду не встановлені обставини, що ускладнюють його виконання, а зазначені в заяві доводи не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 435 ЦПК України, суд вважає, що правові підстави для відстрочки виконання рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 258, 260, 353, 435 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника боржника адвоката Бурлаченка С.Ю., про відстрочку виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості про учасників справи:

- стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.О.Кузнецов