Справа № 204/9623/18
Провадження № 2/204/95/20
УХВАЛА

іменем України

07 вересня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

секретар судового засідання Калалб Т.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та витребування майна. В судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання щодо необхідності залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Представник прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 заперечував проти залишення позову без розгляду з даних підстав та пояснив, що прокурор дійсно не виконував вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки ще 04 жовтня 2018 року Дніпровська міська рада подала заяву про вчинення кримінальних правопорушень, а тому підстави для дотримання прокурором вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» відсутні, так як Дніпровська міська рада була обізнана про порушення інтересів держави, але з відповідним позовом до суду не звернулася.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року N 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року N 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 визначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п.п.78-81).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду із позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою в обґрунтування наявності підстав для захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що орган уповноважений державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, не забезпечив належний захист інтересів держави, а саме не вжив заходів щодо повернення спірного майна у власність територіальної громади (т.1 а.с.4).

Слід зазначити, що Дніпровська міська рада подала заяву про вчинення кримінальних правопорушень до прокуратури Дніпропетровської області 04 жовтня 2018 року, а з позовом до суду прокурор звернувся 28 грудня 2018 року, що не може свідчити про бездіяльність Дніпровської міської ради в частині не звернення до суду з відповідним позовом у розумний строк (т.1 а.с.2, т.2 а.с.132-141).

Належних та допустимих доказів закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, що б свідчили про сплив розумного строку подання Дніпровською міською радою позову до суду не надано.

Крім того, в зазначеній заяві про вчинення кримінальних правопорушень Дніпровська міська рада не веде мову про будь-які протиправні дії щодо спірних нежитлових приміщень № 153 та №154 за адресою: АДРЕСА_1 , а лише констатує наявність факту реєстрації права власності за ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОКОМ» на зазначене нерухоме майно (т.2 а.с.132-141). Тобто, Дніпровська міська рада станом на дату подання прокурором позову до суду не була обізнана про можливе порушення інтересів держави, доказів протилежного прокурором суду не надано.

Надані прокурором копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань також не свідчать про бездіяльність Дніпровської міської ради, оскільки з фабули кримінальних правопорушень не прослідковується зв`язок з обставинами викладеними у позові. Крім того, два кримінальні правопорушення були самостійно виявлені прокурором та одне - за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб без зазначення якого саме підприємства, установи, організації чи посадової особи (т.2 а.с.142-144).

Судом враховується, що та обставина, що Дніпровська міська рада не звернулася до суду з позовом після подання заяви про вчинення кримінальних правопорушень та до звернення до суду з позовом прокурора не свідчить про те, що прокурор має право порушити норми ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», при тому що Дніпровська міська рада у зазначеній заяві не вела мову про будь-які протиправні дії щодо спірних нежитлових приміщень, а прокурор після встановлення протиправних дій не повідомив Дніпровську міську раду про можливе порушення інтересів держави.

Отже, прокурором не доведено факту бездіяльності компетентного органу та наявності підстав для звернення до суду в інтересах держави.

За наведених обставин, слід прийти до висновку, що прокурором при зверненні до суду з позовом не було дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», який передбачає звернення до відповідного компетентного органу до подання позову та надання йому можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Така реакція могла полягати у призначенні перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що прокурором в позовній заяві не зазначено та суду не надано доказів щодо обґрунтування підстав для представництва в суді держави в особі Дніпровської міської ради, а саме доказів дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки її подано від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та витребування майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: