ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22ц 819/79/2020 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Семиженко Г.В.,

з секретарем Давиденко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 30 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна служба з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 травня 2015 року о 10-50 год. у м. Херсоні по проспекту Ушакова, 14/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Honda CR-V, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз МЮ України № 484 від 06.07.2015 року винним у настанні вищевказаної ДТП є водій автомобіля Honda CR-V, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Відповідно Постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.07.2015 року , провадження по справі №667/3589/15-п про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля марки Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 08.08.2014р. 11.05.2015 року позивач телефонував до підрозділу Херсонської філії ПАТ «СК «ВУСО» з повідомленням про ДТП. Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №17-1178 від 18.07.2018 р., проведеної Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, вартість відновлювального ремонту, спричиненому власнику транспортного засобу Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 11.05.2015 року в результаті ДТП, в цінах на дату складання рахунку-фактури №СК-0000158 від 11.02.2016 р. та протоколу огляду і перевірки технічного стану 06.07.2015 року становить 15027,12 грн. 12.05.2015 року позивачка звернулась до відповідного підрозділу Херсонського відділення Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши довідку про ДТП, довідку з медичного закладу, протокол про адмін- правопорушення, план-схему ДТП та інші документи, що підтверджували факт ДТП. Постанови суду про визнання винної особи в скоєнні ДТП на час звернення із заявою було відсутнє. Своїм листом №2293/635736 від 22.05.2015 року ПрАТ СК «ВУСО» повідомило позивачку про відмову у виплаті страхового відшкодування по вищевказаній події, посилаючись на право Страхувальника відмовити у виплаті страхового відшкодування, не дочекавшись постанови суду про притягнення винної особи до відповідальності із посиланням на положення п.п. 14.3, 17.1.1, 17.1.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 08.08.2014 р. Просила стягнути з ПАТ СК «ВУСО» на свою користь суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 17398,46 грн., пеню у розмірі 2356,27 грн., три проценти річних у сумі 1958,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.; стягнути солідарно з ПАТ СК «ВУСО», ОСОБА_2 на свою користь понесені витрати на відновлення порушеного права оплату проведення судової експертизи в розмірі 442,80 грн. та 950,40 грн.; стягнути солідарно з ПАТ СК «ВУСО», ОСОБА_2 на свою користь понесені витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. Моральну шкоду обґрунтовано тим, що позивач до теперішнього часу не має можливості користуватися своїм транспортним засобом у зв`язку з відсутністю матеріальної спроможності за особисті грошові кошти відремонтувати транспортний засіб.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 17398,46 грн., пеню у розмірі 2356,27 грн., три проценти річних у сумі 1958,00 грн., а всього 21712,73 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500,00 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, які складаються зі сплати на проведення судової автотоварознавчої експертизи на загальну суму 950,40 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати за проведення судової експертизи в розмірі 442,80 гривень. Стягнути пропорційно з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенні витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000,00 гривень , а саме: по 2500,00 гривень з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Зазначає, що у даному процесі розглядається питання несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку. Право на страхові відшкодування за договором страхування виникає у страхувальника за умови дотримання положень та умов договору. Оскільки позивачам умов договору не дотримано слід дійти висновку про відсутність підстав для стягнення суми страхового відшкодування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 , виданого 30.08.2012 року МРЕВ ДАІ м. Херсона, ОСОБА_1 належить автомобіль марки Geelу МК 1,5L, 2012 року випуску, тип - седан, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 .

11.05.2015 року о 10-50 год. у м. Херсоні по проспекту Ушакова, 14/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Honda CR-V, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

12.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідного підрозділу Херсонського відділення ПрАТ СК «ВУСО» із заявою про страхове відшкодування, надавши довідку про ДТП, яке сталося 11.05.2015 року, довідку з медичного закладу, протокол про адмінправопорушення із схемою та інші документи для здійснення страхового відшкодування.

08.08.2014 року між ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» як Страховиком та ОСОБА_1 як Страхувальником укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, на підставі якого між сторонами виникли зобов`язання, передбачені даним договором у відповідності до Закону України «Про страхування».

Розділом 2 даного договору Вигодонабувачем вказаний ПАТ «Ідея Банк», як кредитор за кредитним договором № 910.17699 від 30.08.2012 року.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.07.2015 року провадження по справі № 667/3589/15-п про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно Висновку Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз МЮ України № 484 від 06.07.2015 року, встановлена відсутність складу адміністративного правопорушення водія транспортного засобу Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП. Винним у настанні вищевказаної ДТП є водій автомобіля Honda CR-V, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Вартість проведення вищевказаної експертизи становить 442,80 грн., що підтверджується квитанцією ХОУ АТ «Ощадбанк» № 104 від 02.07.2015 року.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 17-1178 від 18.07.2018 року, проведеної Миколаївським відділенням Одеського НДІ судових експертиз МЮ України, на підставі ухвали суду від 12.10.2017 року, визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Geelу МК, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 11.05.2015 року в результаті ДТП, в цінах на дату складання довідки-рахунку 11.02.2016 р. та протоколу огляду і перевірки технічного стану становить 15 027,12 грн. Вартість проведення вищевказаної експертизи становить 950,40 грн., відповідно до рахунку МВ ОНДІ МЮУ від 06.11.2017 р. № 17-1178, що підтверджується квитанцією МОУ АТ «Ощадбанк»№ 28 від 18.07.2018 року.

ПрАТ СК «ВУСО» листом за вих. № 2293/635736 від 22.05.2015 року відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування по вищевказаній події, про право Страхувальника відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо про подію не було повідомлено Страховика або у компетентні органи в порядку та строки, зазначені у договорі, без поважних на те причин, а також коли даний факт не підтверджується документами компетентних органів, з посиланням на положення п.п. 14.3, 17.1.1, 17.1.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 08.08.2014 року, укладеного між ПрАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.11.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 08.08.2014 року, Страховик зобов`язаний протягом 2-х робочих днів як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування. Відповідно до п. 11.3. Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 08.08.2014 року, Страховик зобов`язаний протягом 25-ти робочих днів з моменту отримання від страхувальника всіх необхідних документів скласти Страховий акт про визнання випадку страховим та протягом 5-ти робочих днів після складання Страхового акту здійснити виплату страхового відшкодування.

12.05.2015 року Страхувальник звернулась із заявою до Страховика про виплату страхового відшкодування на наступний день після ДТП, що підтверджується копії заяви на виплату страхового відшкодування, яка мається в матеріалах цивільної справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідачем ПрАТ СК «ВУСО» не наведено підстав відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 із посиланням на неповажність причин неповідомлення Страховика з місця події та протягом 2-х годин, а також спростовується зверненням із заявою до відділення Страховика на наступний день після ДТП. 12.05.2015 року.

Несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 33.1.4 ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВУСО» страхове відшкодування 15027,00 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з 22.05.2015 р. по 30.08.2019 р. що складає 22196,49 грн., три відсотки річних в сумі 1927, 98 грн. за період з 22.05.2015 р. по 30.08.2019 р. (1561 днів )

ОСОБА_1 вчинила всі необхідні дії для того, щоб повністю виконати умови договору страхування, зокрема одразу ж після настання ДТП вона телефонувала до Страховика за номером, вказаним у договорі, але її виклик не було прийнято абонентом, у зв`язку з чим Позивач наступного ж дня завітала до офісу ПрАТ СК «ВУСО», де і склала заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 19 Постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише у тому разі, якщо так порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Таким чином встановлено, що Страховик безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу на її заяву у виплаті страхового відшкодування, так як нею були надані всі необхідні та передбачені умовами договору про страхування документи, чим и було порушенні її права.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2019 року по даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко