справа № 489/5132/19 провадження №2/489/697/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу з повідомленням учасників справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

встановив:

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що з 24.02.2017 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини між ними припинились півроку тому, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач самостійно утримує дитину, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача та сина не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що незважаючи на припинення подружніх відносин, дитина проживає разом з батьками, а відповідач приймає безпосередню активну участь в утриманні та вихованні дитини. Крім того, в Ленінському районному суді міста Миколаєва триває розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Також зазначила, що згідно відомостей ГУ ДПС у Миколаївській області дохід відповідача за 2019 рік становить менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Враховуючи, що утримання дитини та непрацездатної матері є обов`язком відповідача, а виплата допомоги дружині за змістом статті 84 СК України пов`язана з можливістю чоловіка надавати таку допомогу, підстави для стягнення аліментів на утримання позивача відсутні.

Представник позивача надала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що оскільки відповідач вчиняв насильство в сім`ї, що робить неможливим проживання разом з ним в одному будинку, погано впливає на емоційний та психологічний стан дружини та дитини, позивач разом з сином вимушено тимчасово проживає у будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, хоч позивач з дитиною зареєстровані з відповідачем за однією адресою, вони мешкали в окремій кімнаті і спільного господарства з відповідачем не вели, дитина знаходилась на утриманні позивача. Через ухилення відповідача від утримання власного сина позивач змушена була подати позов про стягнення аліментів на дитину, оскільки відповідач вже рік не приймає участі в утриманні дитини. Також, позивачу стало відомо, що мати відповідача, яка за його твердженням перебуває на його утриманні, придбала транспортний засіб марки Mazda 626, номерний знак НОМЕР_1 , а сам відповідач у лютому місяці їздив на відпочинок до Єгипту. Таким чином, відповідач намагається приховати свої доходи, оскільки кошти на відпочинок за кордоном він знайшов.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.11.2019 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 07.09.2020 на 15:45 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача надала до суду письмову заяву в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на неможливість її участі в судовому засіданні у зв`язку з призначенням іншими судами Миколаївської області справ за її участі по іншим справам.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки згідно ухвали суду розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, участь сторін в якій не обов`язковим. При цьому суд також враховує тривалість розгляду справи та те, що це третє судове засідання, а представник відповідача свою позицію виклала письмово, надавши відзив на позов.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з 24.02.2017 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.11.2019.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1128.

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку №9.03.03-25/І/5271/19 від 10.10.2019 сторони та дитина зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, згідно акту від 04.06.2020 №1140, засвідченого депутатом Арбузинської селищної ради по виборчому округу №14 Медиченко В.В. та сусідами, позивач разом з сином з 12.03.2020 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Васильченко Н.О. від 10.09.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 28.06.2019 о 21:00 відповідач, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно дружини - ОСОБА_1 .

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 05.06.2020 ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 31.03.2020, відповідач мав дохід від підприємницької діяльності в розмірі 16500,00 грн. в квітні 2019 року, а також дохід у вигляді відсотків по рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк» в розмірі 220,94 грн. в березні 2019 року та 109,17 грн. - в квітні 2019 року.

Також судом встановлено, що мати відповідача - ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 20.11.2013.

Крім того, Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби суду були надані відомості стосовно перетину державного кордону ОСОБА_2 в період з 01.01.2020 по 29.02.2020. За цими відомостями 12.02.2020 відповідач перетнув державний кордон України з Миколаєва до Шарм Ель Шейх , а 19.02.2020 повернувся на територію України.

За положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно частин першої, другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Судом встановлено, що догляд за малолітнім ОСОБА_3 на даний час здійснює його мати - ОСОБА_1 . Відповідач матеріальної допомоги ні на утримання сина, ні на утримання дружини не надає, що ставить останню в скрутне матеріальне становище.

Суд враховує посилання відповідача на те, що з ним проживає його мати, яка є пенсіонеркою за віком. Проте, суд звертає увагу, що остання отримує пенсію, яка згідно виписки по рахунку № НОМЕР_5 , наданої відповідачем, з червня 2019 року в середньому становить 2000,00 грн., а будь-яких доказів про матеріальне утримання матір відповідач суду не надав.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача, на те, що на матір відповідача зареєстровано транспортний засіб марки Mazda 626, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки згідно відомостей відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 16.07.2020 №31/14-541 вказаний автомобіль за ОСОБА_1 не реєструвався.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, відповідач офіційно не працює, однак є фізично здоровим та має можливість працювати, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, крім того, має можливість виїздити за кордон на відпочинок, що потребує значних витрат у випадку незабезпечення його роботою, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2019, до досягнення дитиною трирічного віку.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 20.09.2019, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.09.2020.

Суддя І.В.Коваленко