Справа № 316/191/16
Провадження № 4-с/316/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Енергодар

Енергодарський мiський суд Запорiзькоїобластi,

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі Запорізької області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Запорізького виконавчого округу Безмагоричних Микита Андрійович, акціонерне товариство «ОТП Банк», про скасування постанови про опис та арешт квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької областізі скаргою, заінтересовані особи: приватний виконавець Запорізького виконавчого округу Безмагоричних Микита Андрійович, в якій зазначає, що 16.07.2020 р. приватним виконавцем Запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. було винесено постанову про опис та арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що приватний виконавець не мав можливості приймати рішення на власний розсуд, про проведення опису майна вона не була повідомлена, опис та арешт майна відбувся без її участі, однак в постанові зазначено, що майно передано їй на відповідальне зберігання, про що попереджена, в той час, як її підпис про ознайомлення з постановою відсутній. Просить суд скасувати постанову про опис та арешт майна щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що на розгляді Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/191/16-ц за первинним позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Національний банк України, Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. По зазначеній цивільній справі, 21.05.2018 р.Енергодарським міським судом було постановлено рішення, яке за наслідками розгляду Запорізького апеляційного суду від 05.06.2019 р. було скасовано та прийнято постанову якою стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CM-SME206/327/2008 від 09.07.2008 р. по тілу кредиту в сумі 143880,86 доларів США та по нарахованим відсоткам в сумі 24146,72 доларів США, а всього 168027,50 доларів США, а також стягнуто понесені судові витрати у розмірі 166417,48 грн., у рівних частках, з кожного по 55472,50 грн., у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

16.07.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. при примусовому виконанні виконавчих листів №316/191/16-ц виданих 10.07.2019 р. від імені Запорізького апеляційного суду, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №CM-SME206/327/2008 від 09.07.2008 р. по тілу кредиту в сумі 168027,50 доларів США та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» понесених судових витрат у розмірі 55472,50 грн., в рамках ЗВП №59933743 винесено постанову про опис та арешт майна боржника (далі Постанова). У змісті Постанови зазначено, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та постановлено описати та накласти арешт на майно: житловий будинок загальною площею 32,9 кв.м.. (п.1 Постанови), призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_1 (п.3 Постанови) та попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. При винесені Постанови були присутні: стягувач - АТ «ОТП Банк» та поняті, про що свідчать їх підписи у відповідних графах Постанови. Власник майна ОСОБА_1 присутня не була, на що вказує відсутність її підпису у відповідних графах Постанови.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 16.07.2020 р. -чинній на час винесення Постанови) (далі Закон України «Про виконавче провадження»), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень п.4 та п.5 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, у тому числі, є: заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За змістом ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження, у тому числі, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 10 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5 (далі Інструкція), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, у тому числі, повинні бути вказані: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 цього Закону (в разі звернення стягнення на готівку та майно, що належать боржнику від інших осіб), а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Зазначені положення законодавства не містять імперативної заборони проведення опису та арешту майна, виявленого державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення, без участі, у даному випадку, боржника, в разі, якщо опис та арешт майна відбувся у присутності понятих, як в даному випадку, що встановлено із самої Постанови. Копія постанови була отримана боржником.

Сама ж Постанова, на дотримання приписів Інструкції, містить прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, тобто боржника ОСОБА_1 , відмітки про роз`яснення зберігачеві майна, тобто ОСОБА_1 , обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. При цьому, саме прізвища, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання та відмітки про роз`яснення зазначених застережень та попереджень про кримінальну відповідальність, а не обов`язкової наявності підпису особи щодо зазначеного.

Даних чи доказів, що боржниця ОСОБА_1 не була обізнана про наявність боргових зобов`язань присуджених рішенням суду, про наявність виконавчого провадження, судом не встановлено, а отже боржник повинна проявляти добросовісну процесуальну поведінку, як то цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на її адресу.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при винесені 16.07.2020 р. постанови про опис та арешт майна у ЗВП №59933743, приватний виконавець діяв у межах та на виконання норм законодавства, у зв`язку з чим, в задоволені скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4, 10, 12, 13, 77-82, 95, 247, 258, 260, 261, 353, 354, 355, 447, 450, 451, 453 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Запорізького виконавчого округу Безмагоричних Микита Андрійович, акціонерне товариство «ОТП Банк», про скасування постанови про опис та арешт квартири відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Бульба