ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 633/199/19 Головуючий суддя І інстанції Смирнов В. А.
Провадження № 22-ц/818/4986/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Смиронова В.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року задоволено клопотання представника позивача - ОСОБА_4 про витребування доказів.

Протокольною ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про закриття провадження у справі.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Мотивувальна частина ухвали містить відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про закриття провадження у справі.

Заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома».

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

ОСОБА_1 04.08.2020 було подано апеляційну скаргу, яка є єдиним документом, в якій він просить скасувати: ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року про відмову у закритті провадження у справі; усну ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року про відмову у закритті провадження у справі; заочне рішення Печенізького районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху для надання до суду виправлених апеляційних скарг на кожний процесуальний документ суду першої інстанції окремо, а також їх копії з та копіями доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

На адресу Харківського апеляційного суду 10.09.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи апеляційної скарги на протокольну ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року про відмову у закритті провадження у справі з її копіями та доданими письмовими матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року про відмову у закритті провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише за вичерпним переліком, передбаченим ч. 1 статті 353 ЦПК України, у якому відсутня згадана ухвала про залишення без задоволення клопотання про закриття провадження у справі, і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі. Ухвала суду про відмову у закритті провадження до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, не входить, а отже оскарженню не підлягає.

Такі висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 та Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2020 року у справі № 441/2217/18, застосування яких є обов`язковим у даному випадку.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

З урахуванням того, що перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, які містяться у ст.353 ЦПК України є вичерпним, то у даному випадку необхідно застосувати правила п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, згідно з якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті б Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що тлумачення права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції має відбуватися з урахуванням можливості чи неможливості поновити свої права особою, яка подала апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не перешкоджає подальшому провадженню (не є остаточним рішенням), a тому відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги вказане процесуальне рішення. Апелянт має процесуальну можливість поновити свої права в інший спосіб - шляхом заперечення проти цієї ухвали в апеляційній скарзі на остаточне рішення суду.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 лютого 2019 року, справа № 755/18427/17, провадження № 61-47348св18, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає до застосуванню.

Тому колегія суддів вважає, що скаргу на згадану увалу слід вважати повернутою та у подальшому розглядати її як заперечення проти цієї ухвали.

Керуючись ч. 2. ст. 353, п.4 ч. 5 ст. 357, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Смиронова В.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома»- вважати повернутою апелянту, у подальшому розглядати її як заперечення проти цієї ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.