233 № 233/8874/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
16 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач зазначив, що є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та проживає разом із сином ОСОБА_3 . Також, за вказаною адресою зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою позивачки. Відповідач з 2017 року почала співмешкати з чоловіком та місце проживання покинула, де вона мешкала та мешкає до теперішнього часу позивачу невідомо. Відповідачка за житлом не слідкує, участі у його підтримці в належному стані не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація ОСОБА_2 у будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у здійснення права користування власністю шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, вказуючи, що відповідач ОСОБА_2 добровільно припинила проживання у будинку, належному позивачеві, з 2017 року там не *являється, її речі у помешканні відсутні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, є дочкою позивачки та сестрою відповідачки, яка більше двох років не проживає за місцем реєстрації. Місце проживання відповідачка ОСОБА_2 змінила добровільно, перешкод до проживання позивачкою їй не чинилося, місцезнаходження відповідачки у теперішній час близьким не відоме.
З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-6), на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, засвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініной Н.П. 29 березня 2006 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1179 (а.с. 8-9), придбала жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії будинкової книги прописки громадян (а.с. 10-11, 11 зворот), у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з акту перевірки паспортного режиму від 20 грудня 2019 року, ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , але з 2017 року за зазначеною адресою не мешкає, особистих речей ОСОБА_2 у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 12).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі з 2017 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного жилого будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
Керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 02 березня 2020 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 березня 2020 року.

Суддя :