Справа № 361/3397/20
Провадження № 2/361/2547/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Смірновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №33. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати. Майновий спір між ними існує.

Після припинення спільного проживання сторін, діти проживають разом із позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, які перебувають на повному утриманні позивача. Остання не може самостійно забезпечити нормальні умови проживання для дітей.

Відповідач є прцездатним, здоровим, аліменти нікому не сплачує, житлом забезпечений, має у власності та користуванні автомобіль.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб між нею і відповідачем розірвати, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, а також відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач визнав частково, просив шлюб між ним і позивачем розірвати, стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування заперечень зазначав, що приймає участь в утриманні дітей, а саме: купував одяг, солодощі та іграшки, розмір його щомісячної заробітної плати становить 4025 грн., проживає разом з батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є людиною похилого віку, пенсіонером, перебуває на повному утриманні відповідача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 18 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №33 (а.с.8).

Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,10).

Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.9,10) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 працює у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів, посадовий оклад становить 5000,00 грн., заробітна плата за шість місяців склала 30000 грн., до сплати 24150,00 грн., що підтверджується довідкою №01/08 від 10.08.2020 р.

Таким чином, встановивши у судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_2 має офіційне місце працевлаштування, отримує постійний дохід, суд вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей не в твердій грошовій формі, як просила позивач, а в частці від отриманого доходу.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, з розрахунку на двох дітей та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів).

Керуючись ст.ст. 24, 104-105, 110, 112-114, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 18 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №33 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - « ОСОБА_1 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця села Княжичі Броварського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів у Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , фактична адреса: АДРЕСА_3 ) аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь матері дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти стягуються за вирахуванням тієї суми, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський