УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

02 березня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В цей же день, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий 26 квітня 2005 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України, позивачу надано п`ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

У вказаній ухвалі зазначено: «відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаної норми, позовна заява ОСОБА_2 не містить офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти як позивача, так і відповідачів.

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 зазначає місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , тобто за адресою, яка є місцем проживання позивача, при цьому з отриманої судом інформації відповідач ОСОБА_2 знятий з місця реєстрації за вказаною адресою, про що, з врахуванням місця проживання позивача, достовірно відомо ОСОБА_2 .

При цьому, згідно договору від 15 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на який посилається позивач як на підставу заявлених позовних вимог, останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, позовна заява вищевказаної адреси відповідача не містить, що ставить під сумнів достовірність викладеної інформації щодо фактичного місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, згідно п.п.6, 7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних норм, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до п.2.1 договору від 15 березня 2007 року, на який посилається позивач як на підставу стягнення коштів, строк надання позики позичальнику становить сім років з моменту реальної передачі всієї грошової суми.

Однак, в порушення ч.2 ст.83 та ч.5 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не додано доказів виконання позивачем п.2.1 договору, тобто доказів реальної передачі відповідачу всієї грошової суми.

Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 не додано оригіналу договору від 15 березня 2007 року, а також доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин щодо звернення до відповідача про сплату боргу, а також наявності у нього можливості виконати зобов`язання за цим договором.

Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, у справі №712/14562/17, наявність у позикодавця боргового документа - розписки позичальника свідчить про невиконання останнім взятих на себе зобов`язань.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.1.1 договору позики від 15 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позикодавець в порядку і на умовах, визначених цим Договором, надає позичальнику безвідсоткову позику у сумі 50000 доларів США, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк під три відсотки річних.

Разом з тим, згідно позовної вимоги, яка зазначена позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, остання просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики (розпискою) у сумі 110500 доларів США.

Однак, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, до позовної заяви не додано розрахунку, на підставі якого позивач прийшов до висновку, що заборгованість за договором від 15 березня 2007 року становить 110500 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 ціна позову визначена у іноземній валюті доларах США, судовий збір нею має бути сплачений у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

До позовної заяви ОСОБА_1 не додано відомостей щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати, тобто станом на 10 жовтня 2019 року».

23 грудня 2019 року зазначена ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси направлена поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача ОСОБА_1 , яка зазначена останньою у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, 28 січня 2020 року поштове відправлення, яким направлено вищевказану ухвалу, повернуто до суду без вручення адресату з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

30 січня 2020 року на адресу позивача ОСОБА_1 повторно направлено ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху.

Докази вручення позивачу ОСОБА_1 вищевказаного відправлення або повернення його без вручення адресату судом станом на 20 лютого 2020 року не отримані.

20 лютого 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси поштовим відправленням надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивачем зазначено, що оскільки з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2019 року позивач змогла ознайомитися 18 лютого 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, останнім днем п`ятиденного терміну усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 10 лютого 2020 року, є 23 лютого 2020 року (день тижня субота), а враховуючи, що закінчення строку усунення недоліків позовної заяви для позивача припадає на вихідний день, останнім днем строку є 24 лютого 2020 року.

Позивачем частково усунені недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі від 20 грудня 2019 року, а саме: виконано вимоги ст.175 ЦПК України; уточнено адресу проживання відповідача; надано оригінал договору від 15 березня 2007 року, на який позивач посилається як на підставу стягнення коштів; надано позовну заяву з її копією, в якій позовні вимоги зменшено.

Однак, недоліки, які зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, в частині: надання доказів виконання позивачем п.2.1 вищевказаного договору, тобто реальної передачі відповідачу всієї грошової суми; надання відомостей щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати судового збору, тобто станом на 10 жовтня 2019 року, позивачем не усунено.

Відповідно до п.3.2 договору від 15 березня 2007 року, підтвердженням отримання позики позичальником є розписка,видана позикодавцю.

Однак матеріали позовної заяви не містять оригіналу вказаної розписки і на виконання вимог ухвали про усунення недоліків позивачем оригінал розписки, на підтвердження факту реальної передачі грошових коштів позивачем відповідачу, суду не наданий.

Будь-яких інших доказів виконання позивачем вказаних вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, матеріали справи не містять.

Таким чином, у встановлений судом п`ятиденний строк позивач ОСОБА_1 недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 20 грудня 2019 року, не усунула.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви у встановлений судом п`ятиденний строк, позовну заяву з доданими до неї матеріалами необхідно повернути останній.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 9, 24, 55, 57, 68, 129 Конституції України, ст.ст.6, 10, 123, 124, 185, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - вважати не поданою і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко