Номер провадження 2/754/2435/20
05 лютого 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання - Ковальової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Київського міського центр зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення коштів. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 13.09.2016 року із заявою про надання статусу безробітної звернулась гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце роботи - ДП «НЕК «Укренерго». У зв`язку з відсутністю підходящої роботи, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VI, Наказом Деснянського РЦЗ № НТ160919 від 19.09.2016 Відповідачці надано статус безробітної з 13.09.2016 (Персональна картка № НОМЕР_1 ).
На підставі заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 13.09.2016, Наказом Деснянського РЦЗ № НТ 160920 від 20.09.2016 Відповідачці призначено допомогу по безробіттю з 20.09.2016 (з 8 дня після реєстрації) по 14.09.2017, але не розпочато її виплату. Виплату допомоги по безробіттю відкладено до 08.10.2016 у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги при звільненні з підприємства.
Наказом Деснянського РЦЗ № НТ 161010 від 10.10.2016, починаючи з 09.10.2016 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Надалі Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017, відповідачку поновлено на роботі на посаді провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно - технічних споруд Управління з адміністративно -господарських питань ДП «НЕК «Укренерго» з 08.09.2016 (на останньому місці роботи). Наказом Деснянського РЦЗ № НТ170619 від 19.06.2017 року 13.09.2016 припинено реєстрацію відповідача, як безробітної, а 20.09.2016 року останній припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку із поновленням відповідачки на роботі за рішенням суду.
Згідно з рахунками виплаченого матеріального забезпечення, ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю за період з 09.10.2016 по 08.06.2017 в загальній сумі 40 091, 42 грн.
Позивач скориставшись своїм правом звернувся до Київського міського центру зайнятості з позовом про стягнення коштів з ДП «НЕК «Укренерго» в загальній сумі 40 091, 42 грн.
Господарський суд та суд Апеляційної інстанції дійшли висновку, що «Київський міський центр зайнятості не має права вимагати відшкодування з ДП «НЕК «Укренерго» коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період після її поновлення на роботі, оскільки, відповідна допомога мала виплачуватись ОСОБА_1 , до дати її поновлення. Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.12.2018 було частково задоволено позовні вимоги позивача та вирішено стягнути грошові кошти, що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 до дати поновлення її на роботі в сумі 36 820, 49 грн. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2018 - залишено без змін.
Таким чином, відповідачу необхідно повернути кошти в сумі 3 270, 93 грн., які нараховані по відомості № 151 за червень місяць 2017. 25.07.2019 ОСОБА_1 надіслано лист -повідомлення з пропозицією добровільно повернути кошти, проте дане звернення залишилось без уваги, а тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 07.10.2019 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
03.12.2019 ухвалою судді призначено розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін
Представник позивача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за адресою зареєстрованого місця проживання. Клопотань до суду про розгляд справи у його відсутність, відкладення розгляду справи та відзиву або пояснень на позовну заяву до суду не надходило.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 43 цього Закону, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
При цьому, згідно положень ч. 2 цієї статті статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013 року №198.
З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2016 року ОСОБА_1 , звернулась до Деснянського районного центру зайнятості м. Києва з проханням надати статус безробітної. В заяві зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, не отримує допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю, особою похилого віку, грошове забезпечення, як батьків -вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, грошову допомогою по догляду за особою з інвалідністю чи захворювання внаслідок прихічного розладу.
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, на підставі заяви ОСОБА_1 , Наказом Деснянського РЦЗ № НТ160919 від 19.09.2016, відповідачу надано статус безробітної з 13.09.2016 (Персональна картка № НОМЕР_1 ).
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.
Згідно ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України» Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за № 1533-ІІІ на підставі заяви ОСОБА_1 , Наказом Деснянського РЦЗ № НТ160920 від 20.09.2016, відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 20.09.2016 (з 8 дня після реєстрації) по 14.09.2017, але не розпочато її виплату. Виплату допомоги по безробіттю відкладено до 08.10.2016 у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги при звільненні з підприємства.
Наказом Деснянського РЦЗ № НТ161010 від 10.10.2016 ОСОБА_1 з 09.10.2016 розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року по справі № 761/35948/16-ц задоволено позовні вимоги відповідача в частині поновлення на роботі на посаді провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно- технічних споруд Управління з адміністративно-господарських питань ДП «НЕК «Укренерго» з 08.09.2016 (на останньому місці роботи).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Відповідно до наказу від 01.06.2017 року № 187-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », відповідача поновлено на попередній роботі на посаді провідного інженера сектора будівництва служби експлуатації будівель та інженерно - технічних споруд Управління з адміністративно господарчих питань з 08 вересня 2016. Зобов`язано Головного бухгалтера - начальника Департаменту бухгалтерського обліку виплатити ОСОБА_1 , заробітну у межах платежу за один місяць.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 Цього Закону.

Наказом Деснянського РЦЗ № НТ170619 від 19.06.2017 відповідачу з 13.09.2016 припинено реєстрацію як безробітної у зв`язку з поновленням зареєстрованого безробітного, а з 20.09.2016 припинено виплати допомоги по безробіттю у зв`язку з поновленням на роботу за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно з розрахунком виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_1 , отримала допомогу по безробіттю за період з 09.10.2016 по 08.06.2017 в загальній сумі 40 091, 42 грн.

Київським міським центром зайнятості було подано позовну заяву до Господарського суду м. Києва про стягнення грошових коштів з відповідача ДП «НЕК «Укренерго», що в загальному розмірі складають 40 091, 42 грн.

Оскільки рішення суду про поновлення відповідачки на роботі виконано лише 15.06.2017 року, Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.12.2018 було частково задоволено позовні вимоги позивача та вирішено стягнути з ДП «НЕК «Укренерго» грошові кошти в розмірі 36 820, 49 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2018 - залишено без змін.

Таким чином, відповідачці необхідно повернути кошти, які нараховані по відомості № 151 за червень місяць 2017 року, в розмірі 3 270, 93 грн.

Деснянською районною філією Київського міського центру зайнятості було надіслано відповідачу повідомлення, у якому відповідачку було повідомлено про необхідність повернення в добровільному порядку нарахованих коштів. Проте, вказані кошти не були повернуті.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову Київського міського центру зайнятості та стягнення з ОСОБА_1 , на користь позивача коштів в сумі 3 270, 93 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265,280-289 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 1215 Цивільного кодексу України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Київського міського центр зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центр зайнятості (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ) суму коштів у загальному розмірі 3270 грн. 93 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: