печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г.О.,

серктар Хабеця О.О.,

справа № 757/33677/20

учасники справи:

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛІОС»

позивач/стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

відповідач/боржник-1: ОСОБА_1

відповідач/боржник-2: ОСОБА_2

відповідач/боржник-3: Товарисово з обмеженою відповідальністю «ТАУРУС»

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛІОС» про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.07.2020 року у провадженні №22-ц-вп/824/532/2020 визначено Печерському районному суду м. Києва підсудність заяви ТОВ «ФК «Геліос» про заміну позивача/стягувача його процесуальним правонаступником.

Заяву про заміну позивача/стягувача мотивована тим, що 14.08.2019 відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № UKR-2019-03, до якого включені, у тому числі, права вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «ТАУРУС» за договором про не відновлювальну кредитну лінію № 65-01-07 від 05.12.2007 та договорами забезпечення.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № UKR-2019-03 від 14.08.2019, переможцем торгів стало ТОВ «ФК «ГЕЛІОС».

За результатами проведення торгів між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» укладено договір про відступлення прав вимоги від 02.10.2019 р., в зв`язку з чим заявник просить суд замінити позивача - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника - ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» у справі № 2-863/10 до ТОВ «ТАУРУС» про стягнення заборгованості; замінити стягувана - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника - ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» з примусового виконання виконавчого листа, виданого по справі № 2-863/10 про стягнення заборгованості та судового збору з ТОВ «ТАУРУС».

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник заявника просив розглянути заяву без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 20.09.2010 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Кримське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду АРК від 05.04.2011 року, рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 20.09.2010 скасовано, а позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Кримське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» солідарно з боржником ТОВ «ТАУРУС» заборгованість за кредитним договором з відсотками та штрафними санкціями 13 692 812,22 грн та судові витрати.

14.08.2019 р. відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № UKR-2019-03, до якого включені, у тому числі, права вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «ТАУРУС» за договором про не відновлювальну кредитну лінію № 65-01-07 від 05.12.2007 та договорами забезпечення.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № UKR-2019-03 від 14.08.2019, переможцем торгів стало ТОВ «ФК «ГЕЛІОС».

За результатами проведення торгів між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» був укладений договір про відступлення прав вимоги від 02.10.2019 р.

Згідно Договору про відступлення права вимоги банком відступлено, а новим кредитором набуто всі права вимоги банку, що виникли та існували на день відступлення за: договором про не відновлювальну кредитну лінію № 65-01-07 від 05.12.2007 та договором поруки № 48 від 05.12.2007; договором поруки № 50 від 05.12.2007; договором поруки № 47 від 05.12.2007 року; договором поруки № 46 від 05.12.2007; договором поруки № 49 від 05.12.2007, іпотечним договором від 05.12.2007 р.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2020 року частково задоволено заяву ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про заміну стягувача: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника - ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» з примусового виконання виконавчого листа, виданого по справі № 2-863/10 (22- ц/0190/1299/2011) про стягнення заборгованості та судового збору з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В решті заяви відмовлено.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу статей 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на стороні кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила: «Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги».

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Дослідивши заяву заявника про заміну сторони та додані до неї документи, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» в частині заміни стягувача. Що стосується вимоги заяви про заміну позивача - то вона не підлягає задоволенню з огляду на те, що стадія судового розгляду в даній справі закінчена. Рішення суду перебуває на виконанні, і на цій стадії неможливо замінити учасника справи, це суперечитиме цивільному процесуальному та виконавчому законодавству України.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», статтями 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, 55, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» про заміну сторони - задовольнити частково.

Замінити стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (ЄДРГІОУ: 09807856; юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» (код ЄДРГІОУ 42322556, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9) з примусового виконання виконавчого листа, виданого по справі № 2-863/10 (22- ц/0190/1299/2011) про стягнення заборгованості та судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУРУС».

В задоволенні решти заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Матійчук