КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3607/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/13218/16-ц

27 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Комаревцевої Л.В., про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

31 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із заявою, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

На обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2018 року в справі № 753/13218/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором, що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 19 203,18 дол. США, заборгованості за відсотками у сумі 4 169,38 дол. США, заборгованості за платою по кредиту (згідно п.1.5.1. кредитного договору) у сумі 24 576 грн. 51 коп., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у сумі 125 429 грн. 19 коп., загальної суми 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 6738 грн. 57 коп., інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту у сумі 387 грн. 24 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 410 грн. 90 коп. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

22.05.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 77.1/АК-01234.08.2, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 , поручителем по якому була ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.ст. 18,442 ЦПК України, просив суд замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в справі № 753/13218/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-01234.08.2.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 04.12.2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвокат Радченко Вікторія Юріївна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) на його правонаступника.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.ст. 18,442 ЦПК України.

Безпідставним є висновок суду першої інстанції про відсутність доказів здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» оплати банку за договором про відступлення прав вимоги та про відсутність доказів наявності у товариства ліцензії на надання фінансових послуг.

При цьому, вказала, що ТОВ «Вердикт Капітал» є фінансовою установою, видом діяльності якої є надання фінансових послуг (факторинг), а тому укладений між сторонами 22 травня 2019 року договір факторингу відповідає вимогам ст.ст.513,1077, 1078 ЦК України.

Суд першої інстанції помилково послався в ухвалі на розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», оскільки на момент укладення договору факторингу вказане розпорядження втратило законну силу.

Зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам, не в повній мірі досліджено всі обставини, які мають значення для справи, не враховано практику Європейського суду та принцип обов`язковості остаточного рішення суду й постановлено незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвокат Цермолонський Іван Миколайович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника ТОВ «Вердикт Капітал», перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 року у справі № 753/2744/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 19 203,18 дол. США, заборгованість за відсотками у сумі 4 169,38 дол. США, заборгованість за платою по кредиту (згідно п. 1.5.1. кредитного договору) у сумі 24 576,51 грн., суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 1 310 771, 99 грн., 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 6 738,57 грн., інфляційні втрати у сумі 387,24 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн.

17 липня 2014 року, на виконання заяви ПАТ "Родовід Банк" від 15.07.2014 року, Дарницьким районним судом міста Києва надіслано завірену копію рішення суду та чотири виконавчі листи, які були отримані представником ПАТ "Родовід Банк" 21.07.2014 року.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 солідарно загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 1 310 771, 99 грн. - змінено, зменшено суму пені до 125 429,19 грн. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено нове, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» стягнуто по 410,90 грн. судового збору з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в дохід держави судовий збір в розмірі 410,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1416,10 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 29 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_1 скасовано та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2018 в справі № 753/13218/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором, що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 19 203,18 дол. США, заборгованості за відсотками у сумі 4169,38 дол. США, заборгованості за платою по кредиту (згідно п.1.5.1. кредитного договору) у сумі 24 576 грн. 51 коп., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у сумі 125 429 грн. 19 коп., загальної суми 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 6738 грн. 57 коп., інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту у сумі 387 грн. 24 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 410 грн. 90 коп. витрати по сплаті судового збору у сумі 410 грн. 90 коп. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

22.05.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту та договорами порук.

З Реєстру божників, права вимоги за якими відступаються слідує, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника-поручителя ОСОБА_1 за кредитним договором №77.1/АК-01234.08.2 від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 та за договором поруки від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутня інформація про виконання ОСОБА_1 рішення суду.

Звертаючись в суд із заявою про заміну стягувача його правонаступником, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просило замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в справі № 753/13218/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-01234.08.2 на підставі ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.ст. 18,442 ЦПК України.

Залишаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Вердикт Капітал", заінтересовані особи : Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення права вимоги № 14 від 22 травня 2019 року за своєю юридичною природою є договором факторингу. Разом з тим, інформація про ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься в державному реєстрі Фінансових установ та заявником не надано доказів здійснення товариством оплати коштів на користь ПАТ «Родовід Банк» на виконання умов вказаного договору , а тому відсутні підстави вважати, що право вимоги за зазначеним договором перейшло від ПАТ " Родовід Банк" до ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, заявник просить замінити сторону у цивільній справі на правонаступника (п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України). При цьому відсутні вимоги стосовно заміни сторони у цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України. Прохальна частина заяви ТОВ «Вердикт Капітал» містить вимогу заміни сторони правонаступником (ч. 2 ст. 512 ЦК України), однак не містить вимоги заміни сторони внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ч. 1 ст. 512 ЦК України).

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постанові від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. При цьому новий кредитор отримує від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Також в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі №634/4902/14-ц наведено правовий висновок про те, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено,що право вимоги за кредитним договором №77.1/АК-01234.08.2 від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 та за договором поруки від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», що підтверджується Договором № 14 про відступлення прав вимоги від 22.05.2019 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» та додатком №1 до цього договору (реєстру божників, права вимоги за якими відступаються).

Сторони погодили, що реєстр прав вимог за формою, встановленою згідно додатку № 1 до даного Договору містить актуальну інформацію станом на дату укладення цього договору, передається банком новому кредитору передається розширений електронний реєстр, який містить актуальну інформацію щодо відступлених прав вимоги станом на дату укладення цього договору (п. 2.1 договору № 14).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо ненадання заявником належних доказів на підтвердження переходу до нього права вимоги від ПАТ " Родовід Банк" за договором кредиту №77.1/АК-01234.08.2 від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 та за договором поруки від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , є обґрунтованими. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав до задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції вдався до аналізу укладеного між ПАТ " Родовід Банк" та ТОВ Вердикт Капітал" договору № 14 про відступлення прав вимоги від 22.05.2019 року, тоді як ст. 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність вказаного договору про відступлення прав вимоги прямо не встановлена законом, судом вказаний правочин недійсним не визнавався. Питання дійсності вказаного договору не є предметом розгляду в межах даного провадження.

При вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження суд у даній справі повинен перевірити перехід право вимоги від ПАТ " Родовід Банк" до ТОВ " Вердикт Капітал " за договором поруки від 07.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , чи відкрито виконавче провадження та чи виконано рішення суду у даній справі.

Правова природа та зміст договору про відступлення права вимоги не є предметом розгляду у даній справі, а тому посилання суду в судовому рішенні на постанову Великої Палати Верховного суду від 11 вересня 2018 року по справі №909/968/16, предметом розгляду якої були матеріально-правові вимоги про визнання недійсними договорів, є недоречним.

Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про невідповідність дійсним обставинам справи висновку суду першої інстанції про те, що в Державному реєстрі фінансових установ не міститься інформація, що ТОВ «Вердикт Капітал» є особою, яка надає фінансової послуги, оскільки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що видом діяльності вказаного товариства є грошове посередництво (основний); фінансовий лізинг; надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Факт того, що ТОВ «Вердикт Капітал» є фінансовою установою підтверджується також свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК 249 від 04 лютого 2010 року.

Безпідставним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів здійснення оплати ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ПАТ «Родовід Банк» в сумі 2 437 561,35 грн., що свідчить про не доведення заявником тієї обставини, що право вимоги за договором № 14 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», з огляду на наступне.

Відповідно до умов п.4 договору № 14 про відступлення прав вимоги від 22 травня 2019 року, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами , відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 2 437 561,35 грн., надалі - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів ( аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Підписанням цього договору сторони підтвердили факт сплати ціни договору. Первісним кредитором ПАТ «Родовід Банк» факт передачі права вимоги та сплати ціни договору не оспорюється.

З поданої ТОВ «Вердикт Капітал» заяви та доданих до неї доказів вбачається, що товариство посилалось в заяві на підстави, визначені ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України та на договір про відступлення прав вимоги №14 від 22.05.2019 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал». Стаття 442 ЦПК України визначає порядок заміни сторони виконавчого провадження. Стаття 512 ЦК України визначає підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а ст. 514 ЦК України - обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні, а тому висновок суду першої інстанції на те, що заявник просив замінити сторону правонаступником ( ч.2 ст. 512 ЦК України) і не просив замінити сторону внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином ( ч.1 ст. 512 ЦК України) є помилковим.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 «Про виконавче провадження» й без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», на що суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи та не застосування ст.ст. 512,514 ЦК та ст.ст. 18,442 ЦПК України є обґрунтованими.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни підлягає задоволенню, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 512,514 ЦК України, ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Радченко Вікторії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №753/13218/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий: Судді: