Номер провадження: 22-ц/813/4157/20
Номер справи місцевого суду: 2-825/10
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою, в якій просив суд видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №20825/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в розмірі 146671,40 євро, що еквівалентно 1761948,86 грн. та поновити строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа по зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2019 року Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 2-825/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на його пред`явлення по цивільній справі №2-825/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 146 671,4 євро; стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1921,00 грн.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ПАТ «Державний ощадний банк України» - Шишлюк М.О., інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Відмовляючи ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку, районний суд виходив з того, що у даному випадку новий строк для пред`явлення виконавчого листа №2-825/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку грошових коштів відраховується з 12.04.2013 року і закінчися, відповідно - 12.04.2016 року, а до суду Банк звернувся з вимогою про поновлення строку лише 12.04.2019 року. Окрім того, суд звернув увагу Банку, що в матеріалах справи за №2-825/10 на а.с. 50 міститься оригінал виконавчого листа №2-825/10.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, по справі встановлено, що 05.08.2010 року Київський райсуду м.Одеси видав ВАТ «Державний Ощадний Банк України» виконавчі листи на примусове виконання рішення суду про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 146671,4 євро, що еквівалентно 1 761948, 86 грн., та судових витрат в сумі 1880 грн.

Виконавчі листи Банк надав до відділень виконавчої служби: відносно ОСОБА_1 до Першого Київського ВДВС, відносно ОСОБА_2 - до Другого Приморського ВДВС.

Вищевказані виконавчі документи ВДВС були прийняті до виконання і відкриті виконавчі провадження, які в подальшому були закриті з підстав, визначених п.10 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року і виконавчі документи були направлені для виконання за належністю: відносно ОСОБА_1 - до Овідіопольського ВДВС, відносно ОСОБА_2 - до Другого Малиновського ВДВС.

Овідіопольський ВДВС 05.05.2011 року відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листі №2-825/10 про стягнення заборгованості за кредитом і судових витрат з ОСОБА_1 . В ході примусового виконання було арештоване та описане майно боржника - земельна ділянка площею 0,1107 га та передане на реалізацію. 19.03.2013 року ОФ ПП « Спеціалізоване підприємство «Юстиція» зняло ділянку з торгів за відсутністю купівельного попиту. 25.03.2013 року державний виконавець листом за №3908 запропонував Банку залишити за собою непродане майно. Оскільки Овідіопольський ВДВС на свою пропозицію відповіді від Банку не отримав, 12.04.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-825/10 було завершене з підстав, визначених п.3 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на той період часу.

У своїй заяві від 25.04.2019 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання Банк зазначав, що в період з 2015-2017 років він неодноразово, а саме 10.03.2015р., 05.06.2015р., 01.08.2017р. та 11.09.2017р. звертався до Овідіопольського ВДВС із запитами, щодо примусового виконання виконавчого листа №2-825/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку грошових коштів.

Другий Малиновський ВДВС закрив виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-825/10 в 2012 році (щодо боргу за договором кредиту в сумі 146671,4 євро, що еквівалентно 1 761948, 86 грн.) в 2013 році щодо судових витрат в сумі 1880 грн., з підстав, визначених п.2,5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що у даному випадку новий строк для пред`явлення виконавчого листа №2-825/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку грошових коштів повинен відраховується саме з 12.04.2013 року і закінчився відповідно - 12.04.2016 року, однак, до суду Банк звернувся з вимогою про поновлення строку 12.04.2019 року.

Доводи апеляційної скарги про те що, оскільки виконавчий лист №2-825/10 на теперішній час не перебуває на виконанні ані в Овідіопольському ВДВС ГТУЮ в Одеській області, ані в Першому Київському ВДВС м.Одеси та відсутній у АТ «Ощадбанк» та враховуючи, що останньою процесуальною дією було винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа, тому на думку апелянта, виконавчий лист №2-825/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором був втрачений під час пересилки поштовою кореспонденцією є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що як встановлено судовим розглядом справи та підтверджується матеріалами справи, вищевказаний оригінал виконавчого листа №2-825/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором знаходиться у матеріалах даної цивільної справи на а.с. 50.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що ПАТ «Державний Ощадний банк України» вже звертався, а саме 06.04.2015 року до Київського райсуду м.Одеси із заявою про видачу дублікату виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення його до виконання з підстав втрати виконавчого листа під час його передачі поштою від виконавчої служби до Банку (а.с. 53).

Однак, в заяві банк зазначав, що дублікат виконавчого листа і поновлення строку стосується боржника ОСОБА_2 .

При цьому, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.08.2015 року заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 2-825/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - задоволена (а.с. 98).

Тобто ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ООУ АТ «Ощадбанк» мав вже можливість протягом встановленого законом строку пред`явити виконавчий лист по справі, однак матеріали справи таких доказів не місять.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.02.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда