Справа № 408/943/20-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бірюкова І.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Луганській області, в якому в інтересах позивача його представник адвокат Бірюков І.Ю. просить стягнути з відповідача на користь позивача 57630,00 грн. суму майнової шкоди, завданої в результаті ДТП,

ВСТАНОВИВ:

В інтересах позивача з цим позовом до суду звернувся його представник адвокат Бірюков І.Ю., який обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що 27 листопада 2019 року о 14 годині 30 хвилин на автошляху Р-22 КПП «Красна Талівка» - Луганськ, 26 км+600 м, сталася ДТП за участю автомобілів, що належать сторонам, які внаслідок цієї ДТП отримали механічні пошкодження. Даними автомобілями керували наймані працівники сторін. Позивач особисто прибув на місце ДТП і надав усі відомості про себе відповідачу. Винним у даному ДТП визнали співробітника відповідача ОСОБА_2 . Позивач повідомив свого страховика про ДТП, але дізнався, що останній збанкрутував. Також йому було повідомлено, що заподіяну шкоду повинен відшкодовувати страховик винуватця ДТП. Відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «НАСК «Оранта». 02 грудня 2019 року відповідачем надіслано страховику повідомлення про ДТП, однак, оскільки ним у повідомлені не були вказані відомості про другого учасника ДТП, страховик не мав можливості виконати свої обов`язки щодо направлення свого представника до місця знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та визначення збитків. Вказував, що в результаті ДТП позивачу заподіяна матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобіля на суму 25430,00 грн. та упущеної вигоди на суму 32200,00 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача як винуватця ДТП.

Після відкриття провадження у справі, у встановлені судом строки представник відповідача ОСОБА_3 надала відзив на позов, в якому, не оспорюючи факт ДТП, зазначила, що позивач надав неналежні та недостовірні докази, з яких неможливо встановити дійсні обставини справи, вказуючи, що обставини вартості відновлювального ремонту можуть доказуватись лише висновками експертних досліджень, підкресливши, що пошкоджений автомобіль відповідача не був оглянутий, тому неможливо встановити, який саме автомобіль ремонтувався і які в нього були пошкодження. Крім того представник відповідача заперечувала проти відшкодування позивачу упущеної вигоди з тих підстав, що розмір цієї шкоди є абстрактним.

У судовому засіданні від імені позивача зі вступним словом виступав його представник адвокат Бірюков І.Ю., який позов підтримав, просив його задовольнити, вказував, що відповідач не заперечує факт ДТП і факт порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а лише заперечує ті дані, які надав позивач. Зазначив, що відповідач вказує, що позивач не провів експертизу, але нічого не вказав, що вона була не проведена з вини відповідача.

Представник відповідача до суду не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

З матеріалів справи, цей факт не заперечується стороною відповідача, йдеться, що 27 листопада 2019 року о 14 годині 30 хвилин на автошляху Р-22 КПП «Красна Талівка» - Луганськ, 26 км+600 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, а саме автомобіля RENAULT TRAFIC, державний номер НОМЕР_1 , яким керував найманий працівник позивача водій ОСОБА_4 , що на праві власності належить позивачеві, та автомобіля ВАЗ 210740, державний номер НОМЕР_2 , яким керував співробітник відповідача ОСОБА_2 , що належить відповідачеві. Внаслідок цієї ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Винним у скоєнні даної ДТП визнаний водій відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 грудня 2019 року, якою на водія транспортного засобу автомобіля ВАЗ 210740, державний номер НОМЕР_2 , накладений штраф в сумі 340,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 23 грудня 2019 року (а.с. 15).

На момент події ДТП цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів учасників ДТП була застрахована. Так, відповідальність позивача застрахована в ТДВ «СК «Київ РЕ», відповідача в ПАТ «НАСК «Оранта» (див. відповідні поліси, а.с. 13, 22).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів крім іншого цивільного законодавства регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним нормативним актом, що регулює ці відносини (див. ст. 2 Закону).

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 Закону).

Як вбачається із полісу № АО/5704092 (а.с. 22), розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, яку за відповідача за договором зобов`язувалась сплатити ПАТ «НАСК «Оранта», не повинна перевищувати 100000,00 грн.

Пунктом 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, згідно цієї норми, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно вимог п. 33.3. цієї ж статті водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

В матеріалах справи міститься надана позивачем копія повідомлення відповідача про ДТП (а.с. 2324). З цього повідомлення вбачається, що відповідач склав це повідомлення наступного дня після ДТП, а отримане воно страховиком - ПАТ «НАСК «Оранта» було 02 грудня 2019 року. Також з цього повідомлення вбачається, що в графі «2й учасник ДТП» відповідач відомості про позивача не вказав взагалі.

Суд погоджується зі стороною позивача, що не зазначення цих відомостей у повідомленні про ДТП є причиною невиконання обов`язків страховиком, які передбачені у пунктах 34.1 та 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Невиконання страховиком своїх обов`язків сталося не з його вини, а саме з вини відповідача, на якого відповідно до вимог п. 33.4 ст. 33 цього Закону у випадку оформлення ДТП покладається виконання функцій з фіксування необхідних відомостей щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди, а також сприяння представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Відповідачем не оспорюються обставини, що в даному випадку відповідно до вимог ст. ст. 1172 та 1187 ЦК України саме він повинен нести відповідальність за спричинену шкоду позивачу внаслідок зазначеного ДТП.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається із наданих позивачем матеріалів, які обґрунтовують суму витрачених ним коштів на ремонт належного йому транспортного засобу (див. а.с. 29-33), він одразу після події ДТП спочатку замовляв необхідні для ремонту запчастини (що не забороняється законом), а потім, не дочекавшись представника страховика, у якого відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, керуючись наведеними вище положеннями п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після спливу десяти робочих днів з дня одержання ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП, 19 грудня 2019 року, відремонтував автомобіль.

Також з цих же матеріалів вбачається, що позивач замовляв запчастини та ремонтував передню ліву частину автомобіля RENAULT TRAFIC, що відповідає даним схеми ДТП (див. а.с. 24). Загальна сума витрат, включаючи витрати на ремонт автомобіля, склала 25430,00 грн.

Отже, саме на цю суму слід задовольнити вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідача, завданої внаслідок ДТП шкоди його майну.

Суд в котре зазначає, що саме з вини відповідача позивачу не був визначений розмір страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим останній втратив право на нього.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, обов`язок доказування, що позивач здійснив ремонт не того самого транспортного засобу, який потрапив в ДТП, а також, що його ремонт склав іншу суму, покладається на відповідача. Таких доказів відповідач суду не надав. З цих підстав суд не бере до уваги доводи представника відповідача, що позивач надав неналежні та недостовірні докази на відшкодування спричиненої шкоди його майну.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому за рахунок відповідача шкоди у вигляді упущеної вигоди, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження упущеної вигоди позивач надав складений ним акт про заподіяний збиток внаслідок ДТП від 19.12.2019 (а.с. 34). З цього акту йдеться, що автомобіль RENAULT TRAFIC НОМЕР_1 перебував на простої з 27.11.2019 по 18.12.2019 у зв`язку з його ремонтом. Сума збитків у зв`язку з простоєм автомобіля складає 32200,00 грн.

Даний акт не містить детального розрахунку упущеної вигоди, в тому числі даних з чого саме вона складається.

Абстрактні відомості вважаються припущенням, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

З огляду на те, що у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення відшкодування завданої шкоди у вигляді упущеної вигоди слід відмовити, позов в цілому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору, а також докази сплати ним витрат на правничу допомогу, тому з відповідача слід стягнути ці витрати пропорційно від задоволених вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (юридична адреса: 93406, Луганська область, м Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 ) 25430,00 грн. суму у відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП, 2427,15 грн. витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, а всього - 27857,15 грн.

В залишковій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України, та може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання та підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 вересня 2020 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв