Справа №2-2613/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Дехтієвській Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, де зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2013 року у справі № 2-2613/12 за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 з відповідача стягнуто 333 007,24 грн. заборгованості за договором кредиту.

На підставі виданого виконавчого листа відкриті виконавчі провадження про стягнення суми боргу, судового збору.

Заявник зазначає, що 27.12.2017 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступив всі права та вимоги за кредитним договором ПАТ «Оксі банк».

В той же день ПАТ «Оксі Банк» відступило всі права та вимоги за договором ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінас Груп», яка в свою чергу уклала відповідний договір з ОСОБА_1 .

Посилаючись на положення ст. 512 ЦК України, яка визначає підстави заміни кредитора у зобов`язанні, просить замінити стягувача у виконавчих провадженнях, що здійснюються на підставі виконавчого листа № 2-2613/12, виданого 04.02.2014 року Богунським районним судом м. Житомира.

В судове засіданні від 28.02.2020 року учасники не з`явились. про час розгляду повідомлялись належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2013 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відповідача на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за договором кредиту від 28.08.2007 року, яка станом на 18.04.2012 року становить 333 007,24 грн.

За положеннями ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

У відповідності до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає необхідним зазначити, що, оскільки набуття прав новим кредитором у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги із попереднім кредитором є одним з різновидів правонаступництва, яке допускається на будь-якій стадії провадження у спорі між таким кредитором та боржником, потребує з`ясування питання обсягу переданих прав новому кредитору, умов, за яких відповідна уступка відбувалась.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом дослідженого в судовому засіданні повідомлення від 29.12.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінас Груп» підступило фізичній особі ОСОБА_1 всі права вимоги Кредитора за кредитним договором від 28.08.2007 року.

Здійснюючи оцінку доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про недостатність таких повідомлень на підтвердження переходу прав та обов`язків до нового кредитора. Приймаючи до уваги ту обставину, що заявником до заяви про заміну сторони виконавчого провадження надано документ копія «договору про відступлення права вимоги від 26.12.2017 року», який не містить підпису нового кредитора в особі ОСОБА_1 на підтвердження дійсного волевиявлення сторони (ст. 203 ЦК України), умови даного правочину не можуть свідчити про настання відповідних юридичних наслідків.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене вимога про зміну сторони у виконавчому провадженні не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Д.М.Лєдньов