Справа № 419/1919/19
Провадження № 2/419/59/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0408 га для ведення садівництва, що розташована в межах Щастинської міської ради на території ділянки АДРЕСА_2 ), кадастровий номер :01:001:0184.

Заповіту за життя ОСОБА_2 складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач (дружина померлого ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 , та їх діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки нею не було надано документів, що підтверджували б з ким ОСОБА_2 був зареєстрований на день смерті, оскільки вказані документи знаходяться на території непідконтрольній українській владі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 115).

Представник відповідача ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області Скворцов Д. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не надав (а.с.73).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.10.2018 року Станично Луганським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0408 га для ведення садівництва, що розташована в межах Щастинської міської ради на території ділянки АДРЕСА_2 ), кадастровий номер :01:001:0184.

Заповіту за життя ОСОБА_2 складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач (дружина померлого ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 , та їх діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , що підтверджується копіями відповідних заяв від 07.11.2018 року (а.с.89, 104), що містяться в матеріалах спадкової справи.

Факт того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.84).

Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 07.11.2018 року, що міститься в матеріалах спадкової справи (а.с.75).

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки нею не було надано документів, що підтверджували б з ким ОСОБА_2 був зареєстрований на день смерті, оскільки вказані документи знаходяться на території непідконтрольній українській владі (а.с.4-5).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2006 року, виданого Управлінням Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла (а.с.32-33) квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_6 в рівних частках.

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №269342 від 14.12.2006 року (а.с.25-26) та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 22.01.2019 року (а.с.27-31) земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0408 га для ведення садівництва, що розташована в межах Щастинської міської ради на території ділянки АДРЕСА_2 ), кадастровий номер :01:001:0184, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 26.06.2017 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради (а.с.47).

Згідно копії відповіді на запит №477 від 27.03.2018 року, наданої в.о. міського голови Щастинської міської ради, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 13.11.1970 року за адресою: АДРЕСА_1 та знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день смерті за вказаною адресою разом з померлим була зареєстрована ОСОБА_5 з 28.01.1966 року по 24.07.2017 року (а.с.95).

Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, ОСОБА_5 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 24.07.2017 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради (а.с.50).

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 заявою від 16.01.2018 року (а.с.102).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.08.2019 року (справа № 523/3522/16-ц), ухваленої у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 258, 263-26, 3545 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру (загальною площею 64,4 м2, житловою площею 46,9 м2), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0408 га для ведення садівництва, що розташована в межах Щастинської міської ради на території ділянки АДРЕСА_2 ), кадастровий номер :01:001:0184, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №269342 від 14.12.2006 року належала ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова