Провадження № 2/127/5138/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.02.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 24.08.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2019року розірвано. Перебуваючи в шлюбі сторони 23.08.2011р. придбали автомобіль марки PEUGEOT модель 308 PREMIUM 1.6Е, 2009 року випуску. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 /2 частину автомобіля марки PEUGEOT модель 308 PREMIUM 1.6Е, 2009 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 13.01.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 280 ЦПК України ,суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 24.08.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2019року розірвано.

Під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль марки PEUGEOT модель 308 PREMIUM 1.6Е, 2009 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зміст ч. 1, ч. 2 ст.61СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Норма п. 3 ч. 1 ст.57СК України зазначає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №11від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Стаття 372 ч.2 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі викладеного, суд вважає можливим поділити спільне майно подружжя визнавши за ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3 ) право власності на 1 /2 частину автомобіля марки PEUGEOT модель 308 PREMIUM 1.6Е, 2009 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 829,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 57, 60, 61, 70 СК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3 ) право власності на 1 /2 частину автомобіля марки PEUGEOT модель 308 PREMIUM 1.6Е, 2009 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 829,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2020року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Суддя: