Справа № 2-7842/10
Провадження № 4-с/638/50/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Тітової М.О.,

за участю

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням суду стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 ОСОБА_3 померла. Рішенням суду його позбавлено батьківських прав, опікуном дитини призначено ОСОБА_2 . Ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . Начальником Зміївського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про скасування процесуального докмуенту, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Скаржник зазначає, що постанова про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є незаконною, такою, що суперечить вимогам діючого Законодавства України. У зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови державного виконавця, скасувати постанову про скасування процесуального документу від 12.03.2019, зобов`язати виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у скарзі.

Представник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістила.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вислухавши боржника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2010 і до повноліття дитини.

20.07.2010 ОСОБА_3 отримала виконавчі листи на виконання рішення суду та пред`явила їх до виконання до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.10.2017, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2018 позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 . Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4 . Призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_2 . Рішення набрало законної 12.11.2018.

Постановою старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 26.09.2018 закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_3

17.07.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвала набрала законної сили 02.08.2019.

У зв`язку з заміною сторони виконавчого провадження постановою начальника відділу Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від 12.03.2019 скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2018, що видав ОСОБА_6 про примусовому виконанні».

12.08.2019 заступником начальника відділу Зміївського районного відділу державного виконавчої служби замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з діями державного виконавця Фоменков Р.Г. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зазначаючи, що останній не мав законних підстав для прийняття постанови про скасування документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження».

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 вказаного Закону виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;

Згідно до ч.2 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова, яка набрала законної сили, замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У зв`язку з чим державним виконавцем прийнято рішення про скасування документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження».

Приписами ч. 5 ст. 82 визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом враховано, що ухвала суду, якою замінено сторону виконавчого провадження набрала законної сили, ОСОБА_1 оскаржена не була, а отже державним виконавцем рішення щодо скасування документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження» прийнято з дотриманням норм чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що заміна стягувача ОСОБА_3 його правонаступником ОСОБА_2 є незаконною не може бути прийнято судом, так як ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, а суд першої інстанції не наділений повноваженням скасовувати судові рішення, окрім випадків встановлених ЦПК України.

Отже, суд приходить до висновку, що хоча зобов`язання із сплати аліментів є таким, що нерозривно пов`язане із особою стягувача та боржника, і дійсно припиняється із смертю стягувача, проте державний виконавець діяв в межах своїх повноважень виконуючи ухвалу суду, яка набрала законної сили, про заміну сторони виконавчого провадження.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до довідки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 становить 81316,91 грн.

За змістом статті 194 Сімейного кодексу України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина.

Отже, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 , яка існувала до моменту смерті стягувача ОСОБА_3 є зобов`язанням, яке не припиняється зі смертю стягувача і включається до спадкової маси. Спадкоємці успадковують активи спадкодавця.

Зазначену правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 рроку по справі № 161/11682/15-ц.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

ОСОБА_1 заявлено вимогу про поновлення строку для подання скарги, посилаючись на те, що оскаржувану постанову про скасування процесуального документу від 12.03.2019 він отримав лише 21.11.2019 та в установлений 10 денний строк звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом про скасування постанови, але ухвалою зазначеного суду у відкритті провадження було відмовлено та роз`яснено право на звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця.

Ч.2 ст. 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строку для подання скарги може бути поновлений судом.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що строк пред`явлення скарги пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про поновлення строку.

Керуючись ст.18, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_2 відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районнийсуд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2020.

Суддя І.В. Семіряд