Провадження №2/463/588/20
УХВАЛА

судового засідання

07 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Садівничого кооперативу «Дружба-3», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про встановлення земельного сервітуту -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача, просять ухвалити рішення, яким встановити для них постійний безоплатний сервітут щодо земельної ділянки площею 0,1568 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :07:007:0001) відповідно до плану меж цієї земельної ділянки, встановленого державним актом на право власності на земельну ділянку № 097155, а саме: право проходу та проїзду на велосипеді, транспортному засобі по наявному шляху (дорозі), відповідно до плану меж цієї земельної ділянки, встановленого державним актом на право власності на земельну ділянку № 097155; право прокладання на свою земельну ділянку площею 0,0551 га (кадастровий номер :07:007:0162) нових ліній електропередачі при наявності технічної документації зв`язку і трубопроводів; право прокладати на свою земельну ділянку площею 0,0551 га (кадастровий номер :07:007:0162) водопровід через наявний шлях, згідно з планом меж земельної ділянки, встановленим державним актом на право власності на земельну ділянку № 097155 відповідно до технічних умов та технічної документації. Як на підставу позову покликаються на те, що є власниками земельної ділянки площею 0,0551 га (кадастровий номер :07:007:0162), повноцінний доступ до якої неможливий без встановлення земельного сервітуту.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.12.2019р відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам та третій особі строк для подання відзиву, відповіді на відзив, письмових заперечень і письмових пояснень.

В судовому засіданні повноважений представник відповідача заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки суд раніше розглядав аналогічну справу № 463/3231/16 за позовом ОСОБА_1 до СК «Дружба-3» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом встановлення земельного сервітуту і 17.10.2016р. за наслідками розгляду цієї справи ухвалено рішення про відмову в позові. Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2016р., що виключає можливість повторного розгляду справи між тими самим сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позивач ОСОБА_1 та її повноважений представник в судовому засіданні заперечили проти такого клопотання, оскільки в даній справі позивачем є також ОСОБА_4 , який не приймав участі у справі № 463/3231/16. Крім того, у вказаних справах хоч і схожий предмет позову, проте різні підстави, а саме у даній справі підставою позову є неможливість встановлення земельного сервітуту в позасудовому порядку. Також, в межах даної справи позивачі мають намір клопотати про проведення судової земельно-технічної експертизи для встановлення найбільш оптимального земельного сервітуту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого клопотання належить відмовити виходячи з наступного.

Дійсно, цим же ж складом судом в минулому розглядалась цивільна справа № 463/3231/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Дружба-3» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення земельного сервітуту (далі справа № 463/3231/16-ц)

Предметом позову у цій справі було усунення перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою по АДРЕСА_2 шляхом встановлення постійного та безоплатного земельного сервітуту щодо земельної ділянки площею 0,1568 га по АДРЕСА_2 , що належить ОК «Садівничий кооператив «Дружба-3» на праві приватної власності, а саме від заїзду між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 до земельної ділянки будинку АДРЕСА_2 у вигляді права проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; права прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших комунікацій; права прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через вказану земельну ділянку.

За наслідками розгляду цієї справи 17.10.2016р. судом ухвалено рішення, яким в позові відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2016р. вказане рішення залишено без змін. В касаційному порядку справа № 463/3231/16-ц не переглядалась.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Під час розгляду цивільної справи № 640/7778/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 22.05.2019р) вказав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є лише позивач і відповідач.

У справі яка розглядається позовні вимоги пред`явлено двома позивачами, а відтак, клопотання представника відповідача суд розгляне окремо відносно кожного позивача.

Зокрема, ОСОБА_4 , який є позивачем у даній справі не приймав участі у справі № 463/3231/16-ц, а тому, суд припиняє подальше вирішення клопотання відповідача в частині, що стосується можливості закриття провадження безпосередньо за його позовними вимогами, оскільки в цій частині позову відсутня тотожність із справою № 463/3231/16-ц.

В свою чергу, вирішуючи клопотання представника відповідача в частині, що стосується безпосередньо позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту рішення суду від 17.10.2016р., відмовляючи в задоволенні позову суд, серед іншого, виходив з того, що ОСОБА_1 не зверталась до відповідача з пропозицією встановлення земельного сервітуту, тоді як основний спосіб його встановлення є договірний і суд не вправі заміняти домовленість сторін судовим рішенням.

Натомість, у справі яка розглядається ОСОБА_1 долучила заяву від 21.10.2019р. (а.с.32), якою ініціювала питання встановлення земельного сервітуту і власне, через відсутність відповіді на таку заяву був поданий даний позов.

Отже, у справі яка розглядається та у справі № 463/3231/16-ц підстави позову не є тотожними.

Крім того, як вбачається з мотивувальної частини рішення від 17.10.2016р., суд відмовив в цьому позові в тому числі через те, що визначений позивачем зміст сервітуту у цій справі вочевидь не відповідав принципу найменшої обтяжливості прав власника земельної ділянки, і як було встановлено судом, предмет позову у справі № 463/3231/16-ц не містив обсягу прав особи, що підлягали обмеженню і тим більше, не містив розміру та способу обмеження. По факту, сформульована позивачем вимога у справі № 463/3231/16-ц була спрямована на надання абсолютного права проходу та проїзду, і не була пов`язана з необхідністю нормального використання власної земельної ділянки із запровадженням сервітуту.

Натомість, у справі яка розглядається предмет позову не лише містить зміст сервітуту, але й, як вбачається, позивачами так і не сформульовано кінцевого змісту позовних вимог, оскільки для з`ясування всіх варіантів земельного сервітуту необхідно провести відповідну судову експертизу, клопотання про що було подано разом з позовом.

Отже, немає підстав для висновку, що у справі яка розглядається та у справі № 463/3231/16-ц тотожні предмети позову, що виключає можливість закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Відтак, клопотання представника відповідача належить відхилити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 255, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Садівничого кооперативу «Дружба-3», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про встановлення земельного сервітуту.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 11.09.2020 року.

Суддя: Леньо С. І.