Справа № 418/3325/20
УХВАЛА

про залишення позову без руху

"15" вересня 2020 р. смт. Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 про визнання майна сумісним майном подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Оробцов М.Ю. звернувся до суду з позовом у якому просить визнати автомобіль Toyota avensis, 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , сумісним майном подружжя, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи слід вважати, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову у відповідності до п.п. 1, 2 і 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, позивач в позовній заяві не вказав ціну позову, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Виходячи з вищенаведеного, суд позбавлений можливості визначити точну суму судового збору, яка підлягає сплаті, оскільки позивачем не долучено документів, якими визначається вартість майна, про поділ якого просить позивач.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року складає 2102 гривні.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна та виходячи з цієї ціни позову сплатити відповідний судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна сумісним майном подружжя залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.І. Чехов