Справа № 336/811/20
Провадження № 2/314/904/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м. Вільнянськ

Справа № 336/811/20;

Провадження № 2/314/904/2020;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 336/811/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги мотивувала тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 08.09.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2011 року був розірваний. Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 виданого 07.05.2009 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 562. Відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, оскільки ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, аліменти на утримання дитини не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Судові витрати просила залишити за нею.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

11.02.2020 року цивільна справа надійшла в провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (суддя Дацюк О.І.).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (суддя Дацюк О.І.) від 12.03.2020 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. від 17,07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази,

суд встановив

з 08.09.2007 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2011 року був розірваний. Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 виданого 07.05.2009 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 562. Відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, оскільки ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, аліменти на утримання дитини не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 проживає з сином, самостійно виховує його, піклується про нього та утримує - без участі батька у будь-якій формі - що підтверджується актом підтвердження фактичного проживання від 10.02.2020 року квартального комітету та характеристикою із Запорізької загально освітньої школи № 101 Запорізької міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 припинив відносини з сином, долею дитини не цікавиться, його вихованням не займається, не виконує батьківські обов`язки, фінансово дитину не підтримує, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Постановою від 18.08.2009 року було відкрито виконавче провадження № 47198909 з виконання виконавчого листа № 2-3430/09 від 18.08.2009 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина Олексія у розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини добровільно не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості та обмеження боржника у правах користування зброєю, керування транспортними засобами, полювання, виїзду за межі України.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки, як було встановлено не проявляє до сина батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою його дитини. Крім того, суд враховує, що відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 840,80 грн., вони понесені позивачем і в силу ч. 1ст. 141 ЦПК України та підлягають зарахуванню на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.09.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, код ЄДРПОУ 3773885, 69068, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34

Суддя: Вікторія Олександрівна Кіяшко

11.09.2020