Справа № 333/4609/20
Провадження № 2-о/333/209/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря Шелесько Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Дерев`янко І.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє голова Адвокатського об`єднання «Доладні правознавці» - адвокат Дерев`янко Ірина Олександрівна, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Голова Адвокатського об`єднання «Доладні правознавці» - адвокат Дерев`янко І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та особисто контактувати з нею через інші засоби зв`язку; наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 6 місяців.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07.03.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.06.2019 року рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з заявницею ОСОБА_1 . Після припинення подружніх стосунків сторони не дійшли згоди у способах участі батька у вихованні та спілкуванні з спільним сином, вирішення даного питання було зумовлено безліччю конфліктів, які на превеликий жаль впливають на емоційний стан дитини. ОСОБА_2 створює заявниці неможливі умови проживання, внаслідок чого остання 31.05.2020 року змушена була звернутися до поліції з приводу виниклої конфліктної ситуації між сторонами, яка сталася на очах їхнього сина. Крім того, на розгляді Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ Національної поліції в Запорізької області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001699 внесеного до ЄРДР від 23.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно яких ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявник та її представник повністю підтримали заяву і просили суд її задовольнити. Заявник також доповнила, що 28.08.2020 року після закінчення батьківських зборів ОСОБА_2 пригрозив їй, що у випадку якщо вона буде заважати спілкуванню з дитиною, то у неї з`являться травми.

Заінтересована особа проти задоволення заяви заперечував, вважав її безпідставною і необґрунтованою, суду пояснив, що не здійснював психологічного чи фізичного насильства щодо заявниці. Навпаки, насильство щодо нього здійснює сама ОСОБА_1 . Щодо конфлікту, який стався 22.05.2019 року, пояснив, що вкусив ОСОБА_1 за ліве плече через самозахист, адже остання намагалася відібрати у нього дитину. Відносно подій 31.05.2020 року пояснив, що жодного разу ОСОБА_1 не штовхав, навпаки остання постійно хватала його за руки і провокувала на конфлікт. Також заявив у судовому засіданні, що у випадку продовження поведінки ОСОБА_1 щодо звинувачення його у здійсненні психологічного та фізичного насильства по відношенню до неї, він зможе і буде вимушений застосувати таке насильство відносно неї, адже володіє навиками східних єдиноборств.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона приходиться матір`ю ОСОБА_2 . У період шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мешкали за адресою: АДРЕСА_2 . Після розлучення її син вигнав заявницю із сином з цієї квартири на призволяще. До теперішнього часу її син постійно викладає образливі пости у соціальних мережах по відношенню до ОСОБА_1 . Була такод свідком подій в травні 2019 року на випускному у дитячому садку, коли ОСОБА_2 ображав нецензурними словами ОСОБА_1 . Вважає, що поведінка її сина є небезпечною по відношенню до ОСОБА_1 і остання потребує захисту.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона приходиться матір`ю ОСОБА_1 . Після розлучення між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 склалися неприязні відносини. Зі слів доньки їй відомо, що ОСОБА_2 проявляє до неї акти фізичної агресії. Також сама свідок чула як ОСОБА_2 у розмовах по телефону допускав образливі висловлювання по відношенню до ОСОБА_1 .

Вислухавши заявника, її представника, заінтересовану особу, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з ОСОБА_1 в квартирі проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.06.2019 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з висновками спеціаліста-психолога, кандидата психологічних наук, доцента кафедри психології Запорізького національного університету ОСОБА_6 від 09.01.2020 року, встановлено, що у процесі дослідження було виявлено, що свою сім`ю ОСОБА_3 сприймає цілісно включаючи в неї тата, маму і себе. Але також, виділяє поняття «сім`я» і «будинок» вякій він проживає на даний момент з мамою ОСОБА_1 , в якій йому комфортно, і він відчуває любов і турботу про нього з боку мами. Індивідуальний розвиток ОСОБА_3 відповідає віковій нормі дітей даного віку...У процесі спілкування з ОСОБА_3 були виявлені теплі емоційні стосунки з матір`ю ОСОБА_1 , він її любить, вважає доброю і турботливою, так само ОСОБА_3 емоційно тепло відгукується про батька ОСОБА_2 . Єдине що його фруструє, викликає почуття тривоги і страху з батьком, це агресивність (вербальна та невербальна) направлена проти матері ОСОБА_1 . ОСОБА_3 згадує свої зустрічі з батьком, з його слів, під час зустрічей вони «грають на дитячому майданчику, або просто гуляють». При зустрічах з батьком, його фрустує поведінка батька, щодо матері, у дитини починає формуватися установка що він стає джерелом такої агресивної поведінки батька, це формує у нього тривогу і страх, які можуть проявлятися відмовою від спілкування.В процесі обстеження ОСОБА_3 зазначив, що «со мной папа хороший, а со всеми остальными злой, он кричит, ругается на маму и постоянно ее толкает, что у нее появляються синяки», тобто у присутності дитини батько ОСОБА_2 проявляє фізичне і моральне насильство, виражене у фізичній агресії, образи надіслані на адресу матері, ОСОБА_1 , а дитина стає свідком цих дій, що природно призводить до порушення його психологічного благополуччя.» (а.с. 6-8).

Відповідно висновку невролога Дитячого медичного центру «Айболит», від 20.01.2020 року у ОСОБА_3 виявлено «нервозоподібний стан з нав`язливими рухами», призначено медикаментозне лікування та спостереження у лікаря (а.с. 9)

Згідно психолого-педагогічної характеристики Запорізького навчально-виховного комплексу № 70 ЗМР Запорізької області, від 24.01.2020 року за результатами проведення психодіагностичного обстеження ОСОБА_3 було встановлено, що останній переживає тривогу, пов`язану з відносинами у родині. Фігуру батька хлопець сприймає як небезпечну, підсвідомо намагається уникнути контактів з ним. Спілкування з батьком негативно впливає на емоційний стан дитини, викликає хвилювання напругу (а.с. 9 зворот).

Відповідно довідки Запорізького навчально-виховного комплексу №70 ЗМР Запорізької області, від 24.01.2020 року, про міру участі батька у вихованні ОСОБА_3 , Адміністрація зазначає, що батько протягом першого півріччя навчального року не з`являвся у школу, батьківські збори не відвідував, контакт з вчителями не підтримував, успіхами сина не цікавився. Протягом останнього часу почав зустрічати ОСОБА_3 з групи продовженого дня. Проте, за даними психологічного обстеження, візити батька до школи негативно впливають на емоційний стан дитини (а.с. 10).

Згідно листа начальника Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області № 6271/45/01/05-2020 від 18.06.2020 року, вбачається, що 31.05.2020 року о 12-08 годині до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що біля 7 під`їзду будинку № 29 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі між дівчиною та хлопцем відбулася конфліктна ситуація, в ході якої останній вдарив дівчину (а.с. 12 зворот). Як слідує зі змісту даного листа-відповіді і пояснень заявниці і заінтересованої особи у судовому засіданні учасниками цієї події були ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Як вбачається з пояснень допитаних у судовому засіданні свідків, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають сварки, склалися неприязні відносини, що впливають на емоційний стан їхньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Враховуючи пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, досліджені у судовому засіданні письмові докази суд вважає за доцільне задовольнити заяву в частині заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 . Таке тимчасове обмеження дозволить зменшити можливість виникнення конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а звідси і від можливого застосування останнім психологічного чи фізичного насильства по відношенню до заявниці.

Вирішуючи питання встановлення заборони ОСОБА_2 , щодо ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, суд враховує те, що телефонний номер заявниці заблоковано, що в свою чергу унеможливлює настання наслідків необхідних для видачі обмежувального припису в цій частині.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства та з урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 3501-3508 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє голова Адвокатського об`єднання «Доладні правознавці» - адвокат Дерев`янко Ірина Олександрівна, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 6 (шість) місяців з наступною забороною:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію рішення направити до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков