Справа № 442/2421/19 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/2629/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремета Н.О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

09 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 року в розмірі 126 796,76 грн. та судові витрати.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 року в розмірі 126 796,76 гривень (сто двадцять шість тисяч сімсот дев`яносто шість гривень сімдесят шість копійок) та 1921 гривні (тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) понесених судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, в порушення вимог процесуального закону, судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання. Як зазначено в оскаржуваному заочному рішенні суду, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 . Однак, як вбачається із штампу в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 (на час розгляду справи в суді вулиця Іваника, 73). У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не отримував судових повісток у даній цивільній справі, він був позбавлений можливості захистити свої законні права та інтереси в суді. Зокрема, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати своє процесуальне право щодо подання заяви про застосування строків позовної давності, а також доказів про сплив строків позовної давності. Зазначає, що з урахуванням строку дії картки, який становить 2 роки, та факту пред`явлення банком позову лише у квітні 2019 року, питання застосування чи незастосування строку позовної давності відповідно до ст.ст. 256, 257, ч.ч. 1,5 ст. 261 та ч. 4 ст. 267 ЦПК України не було вирішено судом першої інстанції у зв`язку з неможливістю відповідача та його представника прийняти участь у судовому розгляді та звернутись до суду із заявою про застосування строків позовної давності.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове ріщення, яким у задоволенні позову відмовити за спливом позовної давності.

У засідання суду апеляційної інстанції апелянт та його представник не з`явилися, хоча неодноразово належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

17.02.2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, однак таке не було задоволено судом з причин тривалого розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Жарський І.Р. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що на підставі договору б/н від 01.06.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.06.2011 року та витягом з Умов та правил надання банківських послуг.

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту. Згідно розрахунків позивача, станом на 31.01.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 01.06.2011 року становить 126 796,76 грн., з яких - заборгованість за кредитом - 3738,56 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01.06.2011 року по 29.06.2018 року - 123 058,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Банку в повному обсязі, районний суд виходив з того, що заборгованість відповідача по договору б/н від 01.06.2011 року виникла внаслідок порушення ним умов договору, а тому за порушення виконання кредитного зобов`язання до стягнення з відповідача підлягає сума непогашеного кредиту, заборгованість по відсотках, нарахована комісія та заборгованість по судових штрафах, які передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку.

Однак, з таким висновком суду колегія погоджується не повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що підписана відповідачем анкета-заява підтверджує ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом, збільшення кредитного ліміту, сплату пені та штрафів за невиконання його умов. Крім того, у анкеті-заяві, підписаній ОСОБА_1 не зазначено, в якій саме редакції були чинними Умови та Правила на час укладення між сторонами договору від 01.06.2011 року.

Про те, що пред`являючи позови до позичальників за договорами приєднання, банк повинен довести як факт надання кредитних коштів відповідачу (у готівковій або безготівковій формі), так і факт видачі відповідного платіжно-кредитного інструменту (платіжної картки), неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах, оскільки без з`ясування зазначених обставин неможливо перевірити розмір боргу, процентів та штрафних санкцій. Таку правову позицію викладено у постановах від 06.06.2018 справа № 364/594/17, від 10.05.2018 справа № 357/16301/15-ц, від 03.04.2019 справа № 221/5089/16-ц.

За відсутності ж підпису позичальника на Умовах і Правилах, які регулюють порядок нарахування та розмір відсотків за кредитним договором, а також відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов`язання, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів).Роздруківки з Умов та Правил, Тарифів із сайту банку не можуть бути належними доказами, оскільки такі повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

З наведених мотивів, до даних правовідносин не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Отже, доводи позивача про те, що сторони в договорі обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що визначені Умовами та Правилами, є безпідставними, а тому заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 01.06.2011 року становить лише 3738,56 грн. (непогашене тіло кредиту), яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 123 058,20 грн., на думку колегії суддів, до задоволення не підлягають, оскільки нарахування таких не передбачено укладеним між сторонами договором, а передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг,яких відповідач не підписував.

З наведених мотивів, заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2019 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3738,56 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2011 року. Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 76,63 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про застосування у даному спорі наслідків спливу позовної давності на увагу не заслуговують, оскільки матеріалами справи встановлено, що такий строк переривався.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити частково.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 01.06.2011 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3738,56 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 76,63 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.02.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.