УХВАЛА

про закриття провадження

11.09.2020р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Матієнко А.О.,

справа № 766/10321/20; пр.№2/766/8463/20

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса (місцезнаходження: м. Херсон, вул. Перекопська, б.166), третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про зарахування сум в рахунок сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

06.07.2020 року позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області по справі №795/2006 від 05.10.2006 року з нього стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 400 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2006 року. Про факт існування виконавчого провадження відомо не було. До жовтня 2017 року проживав з сім`єю, виховував дітей, забезпечував родину. Шлюб розірвано 19.03.2018 року. На кордоні України позивача було інформовано про заборону виїзду за межі України в зв`язку з існуванням заборгованості по сплаті аліментів. При зверненні до Дніпровського ВДВС отримав відповідь, що станом на 01.02.2020 року заборгованість по сплаті аліментів становить 67 537,05 грн. З жовтня 2017 по 2018 року на дитячі картки перераховано аліменти в загальній сумі 12 983,00 грн. При цьому державний виконавець відмовив у зарахуванні платежів в рахунок аліментів, нарахувавши заборгованість за виконавчим листом. Вважає, що державним виконавцем зазначена сума мала б бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за аліментами, оскільки вказана сума має значний розмір та передана батьком дітям в той час як існує заборгованість по аліментам, що вказує саме на їх цільове призначення. Таким чином, оскільки призначення вищезазначених платежів є сплата аліментів, то звертається із позовом про зарахування зазначеної суми в рахунок погашення заборгованості. Позивач офіційно працевлаштований, що підтверджено довідкою, необхідну інформацію, в тому числі і квитанції про сплату аліментів надав до відділу ДВС. Проте, після отримання документів на підтвердження сплати аліментів, державний виконавець не сформувала новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу та вказані виплати при розрахунку заборгованості і не були враховані. Тому просить зобов`язати Дніпровський районний ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зарахувати платежі в рахунок аліментів в розмірі 12 983,00 грн. на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та скласти розрахунок заборгованості із урахуванням погашеної заборгованості в сумі 12 983,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2020 року відкрито провадження по справі за правилами строщеного позовного провадження без виклику сторін. Надано строк для подання відзиву.

03.09.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відзив на позовну заяву від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), зі змісту якого вбачається, що вважає позов необґрунтованим. Зазначає, що на примусовому виконанні відділу перебуває виконавчий документ щодо примусового виконання виконавчого листа №2-795, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 05.10.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 400 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 22.09.2006 року і до повноліття дітей. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2007 року, ВП 3853896. Аліменти розраховуються згідно рішення суду на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання дітей, починаючи з 22.09.2006 року. З моменту відкриття виконавчого провадження, до відділу боржник жодного разу не з`являвся та не надавав підтверджуючих квитанцій про сплату аліментів. З моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 08.01.2020 року, до відділу надано лише 3 квитанції про сплату аліментів на ім`я стягувача. Надану боржником виписку з банківської установи від 26.12.2019 року щодо перерахувань коштів на ім`я неповнолітніх дітей, без відмітки аліменти, можна трактувати як батьківська допомога на дітей. Заяв щодо зарахування в рахунок аліментів даних коштів від стягувача не надходило станом на 22.07.2020 р. Загальний борг по аліментам станом на 01.06.2020 року складає 71973,05 грн. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

03.09.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відповідь на відзив. Позивач вказує на те, що про факт існування рішення про стягнення аліментів дізнався лише на початку жовтня 2017 року. У мотивування своїх вимог зазначив, що рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання дітей. Крім того, позивач офіційно працевлаштований, що підтверджено довідкою №14/05-1 від 14.05.2020 p., працює в ТОВ «НСК- АГРО» з 09.01.2020 року на посаді Апаратник оброблення зерна. Державному виконавцю було відомо, що боржник офіційно працевлаштований. Дану інформацію, в тому числі, і квитанції про сплату аліментів, позивач надав до відділу ДВС. Також неодноразово письмово звертався до Відповідача, які зареєстровані в канцелярії 08.01.2020 р. але державний виконавець замовчує даний факт. Копії цих заяв надано до матеріалів відповіді на відзив. Аліменти сплачуються добровільно по мірі фінансових можливостей. На ім`я дітей відкриті карткові рахунки у AT КБ «ПриватБанк» та у період з жовтня 2017 по 2018 p.p. загальна сума перерахованих аліментів складає 12 983,00 гривень. Зазначені платежі державним виконавцем безпідставно не були зараховані, як аліменти, що у сукупності призвело до збільшення розміру заборгованості. Зазначає, що вибір рахунку, на який повинні сплачуватись аліменти, належить стягувачу і не є імперативним, законодавчої заборони перераховувати аліменти на рахунок дитини також не існує. Щодо твердження відповідача, що перерахування коштів на ім`я дітей не містить відмітки «аліменти», що можна трактувати як батьківська допомога на дітей, то позивач стверджує, що кошти були перераховані як аліменти та іншого призначення вони не мали. Аргументи викладені у відзиві не заслуговують на увагу, а тому сплачена боржником сума 12 983,00 грн. має бути врахована державним виконавцем в рахунок погашення аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Суд, дослідив матеріали справи, приходить до наступного.

Снігурівським районним судом Миколаївської області 05.10.2006 року видано виконавчий лист №2-795/2006 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 400 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 22.09.2006 року і до повноліття дітей.

Постановою державного виконавця Державної виконавчої служби у Дніпровському районі м. Херсона від 05.03.2007 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-795 виданого 05.10.2006 року Снігурівським р/с Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 .

Встановлено, що на примусовому виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-795 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 05.10.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 400 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 22.09.2006 року і до повноліття дітей.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не згоден із визнанням заборгованості, тобто позивач не згоден із діями державного виконавця під час примусового виконання рішення суду.

Відповідно до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином законом визначено порядок врегулювання питань щодо незгоди із діями державного виконавця під час виконання рішення суду.

За таких обставин, питання, які порушені в позові підлягають розгляду за правилами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст.447, 453 ЦПК України, у зв`язку з чим не можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження за правилами ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки встановлено порядок звернення зі скаргою з порушеного в позові питання, тому дана позовна заява не може бути розглянута за правилами позовного провадження, визначеним ЦПК України, такий розгляд може привести до порушення прав позивача, на розгляд справи у спосіб, визначений законом та компетентним судом.

Питання до дій державного виконавця не пов`язаних із виконанням рішення суду в змісті позовної заяви не ставляться.

За таких обставин, провадження за даним позовом підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 255, 293, 447, 453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса (місцезнаходження: м. Херсон, вул. Перекопська, б.166), третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про зарахування сум в рахунок сплати аліментів - закрити.

Роз`яснивши при цьому ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядкуст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяІ. Ю. Зуб