Справа № 214/9550/19
2/214/122/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/8399/18 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться позовна заява ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилися, надали суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, та повернення судового збору.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду за таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Таким чином, керуючись вищевикладеним, суд вважає за необхідне заяву подану ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів без розгляду задовольнити.

Відповідно до ст. 7 ч.1 п. 4 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тому суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 260 ЦПК України, п.4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву подану ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, залишити без розгляду.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко