УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р.

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог Управління державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради, про забезпечення (майбутнього) позову, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог Управління державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради, про забезпечення (майбутнього) позову.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що в майбутньому збирається звертатись до суду з позовом про захист своїх законних прав на безпечне проживання в житловому приміщенні шляхом визнання будівництва кав`ярні самочинним та зобов`язання ОСОБА_2 провести відповідну перебудову, що буде відповідати санітарним, архітектурним будівельним нормам та чинному законодавсту України в цій сфері. Заборона ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи та вчиняти дії, спрямовані на введення нежитлового приміщення, кав`ярні з літньою терасою за адресою: АДРЕСА_1 , в експлуатацію, в тому числі подавати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а також заборона Управлінню державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради реєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, щодо вказаного нежитлового приміщення - буде унеможливлювати подальшу легалізацію, виготовлення та отримання дозвільної документації щодо введення зазначеного будівництва в експлуатацію.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, а також враховуючи характер позовних вимог, з якими, як зазначає заявник, він має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, Крім того, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в цивільній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Разом з тим, наведені в заяві про забезпечення позову доводи про необхідність забезпечення майбутнього позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельно-ремонтні роботи та вчиняти дії, спрямовані на введення нежитлового приміщення в експлуатацію, а також заборони Управлінню державного архітектурного будівельного контролю Рівненської міської ради реєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, не є безспірним свідченням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, заява не містить жодного обґрунтування яким чином невжиття таких заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, самі лише твердження заявника про потенційну неможливість чи утруднення виконання судового рішення, не є достатніми підставами для задоволення заяви про забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час ведуться будівельні роботи та ким ці роботи ведуться.

З урахуванням наведених законодавчих приписів, за відсутності належних та допустимих доказів у підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.149,150,153,258,259,260,261,352,353,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до звернення до суду з позовом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Левчук О.В.