СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/188/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу. У заяві заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер:03:006:0434 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві часткової власності ОСОБА_2 , а також, накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві часткової власності ОСОБА_2 . В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що між сторонами було укладено договір позики згідно з якого, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність 29500 Євро, що станом на день подання позовної заяви становить 970 255,00 грн строком до 30.09.2019. Проте, у вказаний строк грошові кошти не були повернуті, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. З огляду на те, що сума позову складає 1023379,58 грн, ОСОБА_1 , враховуючи що він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням повернути грошові кошти, вважає, що небажання повертати ці кошти буде в подальшому унеможливлювати виконання судового рішення, тому просить вжити заходи забезпечення позову. Зазначає у заяві, що орієнтовна вартість майна, на яке він просить накласти арешт становить 00 грн. Тому, враховуючи ціну позову, з урахуванням того, що період прострочення повернення позики становить 336 днів, враховуючи, що ОСОБА_2 уникає будь-якого спілкування з ОСОБА_1 , а також, що у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке інше майно, яке здатне забезпечити вимоги позову, що свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заяву просить задовольнити та накласти арешт на майно, належне ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до заяви, спір виник зокрема із приводу стягнення заборгованості в розмірі 1023379,58 грн. Згідно з ухвалою Святошинського Районного суду м.Києва від 14.09.2020 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З поданої заяви вбачається, що між сторонами виник спір стосовно повернення заборгованості за договором позики.

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь грошові кошти в розмірі 1023379,58 грн. При цьому, заявник вказує, що неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, надає при цьому розписку, що підтверджує, передачу грошових коштів та зобов`язання їх повернути у строк до кінця вересня 2019 року.

Окрім того, на підтвердження того, що власником Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер:03:006:0434 за адресою: АДРЕСА_1 , а також, Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , заявник надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2020.

На підтвердження співмірності вимог заяви заявником додано інформацію з публічних оголошень про продаж майна, подібного за характеристиками до того, на яке просить накласти арешт заявник.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, а також враховуючи, що предметом спору є стягнення боргу, розмір якого на день звернення з позовом становив 1023379,58 грн, суд дійшов висновку, що даний вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачам на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а відтак, не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. При цьому право власності ОСОБА_2 на майно не порушується, а лише обмежується. Відтак, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

З огляду на викладене вимога заяви про застосування засобів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Щодо питання відносно необхідності застосування зустрічного забезпечення, суд виходить з такого.

Вимоги щодо змісту і форми ухвали суду визначено статтею 260 ЦПК України. Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуальної норми, суд має право, втім він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, жодна із обставин, перерахованих у частині третій статті 153 ЦПК України, судом встановлена не була, відповідно, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення. При цьому, а разі встановлення таких обставин, питання про зустрічне забезпечення позову може бути вирішено на підставі ч.6 ст. 154 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Єфремовим Вадимом Валерійовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0434, реєстраційний номер 24, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а також, накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 108, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя Ю.В. Войтенко