Справа № 569/255/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. Позовну заяву мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з нею та перебуває на її утриманні. За рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти до повноліття дочки. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка досягла повноліття, проте і надалі потребує допомоги, оскільки навчається в Технічному коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, яку батько надавати не бажає. Таку допомогу відповідач в змозі надавати, так як є працездатним, офіційно працевлаштований в ПрАТ «Рівнеазот», де отримує заробітну плату.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Окрім того, позивач в судовому засіданні вказала, що орієнтовно на потреби дочки витрачається 5 000 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і не відмовляється добровільно надавати дочці таку допомогу. Окрім того, вказав, що офіційно працевлаштований, середня заробітна плата на місяць складає 15 000 грн., стан здоров`я задовільний, інвалідом не є, має іншу сім`ю .

Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27 жовтня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року в справі №569/1471/14 (а.с.11).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 17 січня 2002 року (а.с.6).

Як слідує з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2014 року в справі №569/1471/14 дочку сторін ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 , і як встановлено в судовому засіданні на час розгляду справи дочка ОСОБА_4 проживає з позивачем.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається в Технічному коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року, навчання платне, що підтверджується довідкою Технічного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування №3886 від 20 грудня 2019 року та договором №165 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, укладеним між Технічним коледжем Національного університету водного господарства та природокористування та ОСОБА_1 (а.с. 9, 10).

Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дочці на період навчання, протилежного суду не доведено.

Також встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, окрім того є працездатного віку, офіційно працевлаштований, інших утриманців немає.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Встановивши, що ОСОБА_4 досягнула повноліття, продовжує навчання на платній основі (за договором) та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_4 , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати, оскільки знаходиться у працездатному віці, працевлаштований та, за його словами, отримує заробітну плату орієнтовно 15 000 грн. на місяць.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, задовільний стан здоров`я дочки сторін та відповідача, потреби дочки, які, зі слів позивача, становлять 5000 грн. на місяць, матеріальне становище відповідача, який, з його слів, отримує щомісячно заробітну плату орієнтовно 15 000 грн., а також враховує відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дочки в більшому розмірі позивач суду не надала. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 08 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 січня 2020 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Суддя О.О. Першко