Житомирський апеляційний суд
Справа №278/715/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/715/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 03 червня 2019 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 03 червня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 548 від 17 жовтня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,14 га по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за відповідачкою; витребувати земельну ділянку із незаконного володіння останньої.

В обґрунтування позову зазначив, що вищевказана земельна ділянка належить йому на праві власності, проте рішенням Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 548 від 17 жовтня 2016 року цю земельну ділянку надано у власність ОСОБА_2 , право на яку остання зареєструвала у визначеному законом порядку. Такі дії відповідачів порушують його право власності на належне йому майно.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 червня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Скасовано заходи забезпечення позову застосовані Житомирським апеляційним судом ухвалою від 17 квітня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення його позову, вирішити питання про розподіл судових витрат.

На його думку, суд помилково розглянув справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Поза увагою суду залишилось те, що у рішенні Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 548 від 17 жовтня 2016 року зазначено про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки АДРЕСА_1 , а не земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, суд не врахував, що у 1994 році сформовані земельні ділянки у межах відповідного населеного пункту ідентифікувались шляхом присвоєння їм порядкового номеру згідно індексного кадастрового плану. Крім того, послався на розділ VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважається сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Отже, вважає, що предметом спору є земельна ділянка, на яку він набув права власності у 1994 році та яку протиправним рішенням Тетерівської сільської ради передано відповідачці, чим позбавлено його права власності на це майно, а тому суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні його позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали.

ОСОБА_4 О. ОСОБА_5 . 10.10.2019 подала суду апеляційної інстанції заяву, у якій не заперечувала право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,14 га. Просила розглянути справу у її відсутність.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 1994 року рішенням №25 Корчацької сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 виділено у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку в АДРЕСА_2 ) (а.с.5).

23 листопада 1994 року на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування позивач отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території с. Корчак Житомирського району площею 0,14 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (а.с.6).

07 травня 1994 року розроблені акт розбивки фундаменту на ділянці та будівельний паспорт. Обидва документи містять відмітку про розташування земельної ділянки в с. Корчак (а.с.7-9).

17 жовтня 2016 року Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області рішенням № 548 передала ОСОБА_2 у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:001:0578 площею 0,14 га. Відомості щодо реєстрації прав власності на такий об`єкт нерухомості внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24 листопада 2016 року (а.с.10, 15).

Ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_2 виділено у власність ту саму земельну ділянку, яка попередньо виділена у власність ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається із ухвали судді від 27.03.2019 розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом з тим, з огляду на характер спірних правовідносин, предмет спору та доказування, суд помилково відніс дану справу до категорії справ, які можуть бути розглянуті судом у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Враховуючи, що вирішення даного спору без спеціальних знань не є можливим, а суд першої інстанції не скористався наданим йому правом постановити ухвалу про розгляд справу за правилами загального позовного провадження та не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, не роз`яснив наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в суді апеляційної інстанції за клопотанням позивача проведено земельну-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта № 449/19-20 від 15 січня 2020 року межі земельної ділянки АДРЕСА_3 кадастровий номер :03:001:0578 (власник ОСОБА_2 ) накладаються на земельну ділянку АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 23.11.1994 року IV-ЖТ № 022184) (а.с. 152-169).

Отже, рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 548 від 17 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_2 передано земельну ділянку, належну на праві власності ОСОБА_1 , є незаконним та таким, що порушує права останнього на володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про визнання недійсним оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування.

Як наслідок підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування державної реєстрації права на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 з припиненням, відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», такого речового права останньої.

Вимоги позивача про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки у відповідності до положень ст. 1212 ЦК України, є безпідставними, оскільки вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а тому задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати на проведення експертизи (6123 грн) та професійну правничу допомогу (6000грн) в сумі по 6061,5 грн з кожного. Також, оскільки позивач є особою з інвалідністю другої групи та звільнений від сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги, з відповідачів підлягає стягненню у дохід держави судовий збір в сумі по 1921грн з кожного пропорційно розміру задоволених вимог ((768,40х2 вимоги немайнового характеру)+(1536,8х1,5 %)=3842:2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 червня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати недійсним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 548 від 17 жовтня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,14 га по АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,14 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:001:0578 за ОСОБА_2 з припиненням її речового права на це нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 та Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 по 6061,5 грн з кожного судових витрат.

Стягнути з Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та ОСОБА_2 в дохід держави по 1921 грн з кожного судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 28 лютого 2020 року.