П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Київ

Справа № 22-11131 Головуючий у1-й інстанції - Каліушко Ф. А.

Унікальний № 753/2064/20 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,-

у с т а н о в и л а:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів(а.с.1-2).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів залишено без розгляду, оскільки належним чином повідомлений позивач в судове засідання повторно не з`явилась, заяву про розгляд справи у її відсутність та зміну адреси місця проживання не надала.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та справу направити до районного суду для продовження розгляду справи (а.с.126-130).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач та третя особа не подали.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити; ОСОБА_2 , який при вирішенні питання щодо обґрунтованості апеляційної скарги покладався на розсуд суду, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом розглядом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 10 квітня 2020 року.

В судове засідання, яке відбулось 10 квітня 2020 року, позивач не з`явилася, надавши клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з чим, суд відклав розгляд справи на 24 червня 2020 року.

В судове засідання, яке відбулося 24 червня 2020 року, позивач повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на вказану у позовній заяві адресу, яка в свою чергу, була повернута до суду «за терміном зберігання». Заяву про розгляд справи за її відсутності та зміну адреси проживання до суду не направила.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду районний суд виходив з того, що судом вчинено дії щодо належного повідомлення позивача про результати розгляду справи, шляхом направлення на її адресу судових повісток про розгляд справи. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту свідчить, що судова повістка не вручена з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.Отже належним чином повідомлений позивач в судове засідання повторно не з`явилася, заяву про розгляд справи у її відсутність та зміну адреси проживання не наддала.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За правилом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку матеріали справи свідчать, що направлене на адресу ОСОБА_1 судове повідомлення про розгляд справи, призначений на 10 квітня 2020 року, повернулось до суду як не вручене без зазначення причини невручення.

08 квітня 2020 року на адресу районного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину (а.с.28).

Згідно з відомостями протоколу судового засідання судовий розгляд даної справи було відкладено на 24 червня 2020 року (а.с.29).

Судове повідомлення про розгляд справи, призначений на 24 червня 2020 року, повернулось до суду як не вручене (а.с.33).

З інформації отриманої з сайту Укрпошти, зокрема, з трекінгу відправлень за штрих-кодом, судове повідомлення про розгляд справи, призначений на 24 червня 2020 року, направлене на адресу ОСОБА_1 було їй не вручене з зазначенням підстави невручення «інші причини».

Отже позивач не була належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання у справі, призначеного на 24 червня 2020 року.

З огляду на таке, неявку ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 24 червня 2020 року, не можна вважати повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки положення вказаної статті регламентує наявність обов`язкової умови, що позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної умови, підлягає застосуванню положення ст. 257 ЦПК України щодо залишення позову без розгляду.

Відповідна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, зокрема, суд вказав, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тобто слід дійти висновку, що повернення судової повістки за вказаною причиною свідчить про необізнаність позивача щодо дати судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим позивач не може.

Також, оскільки позивач не була належним чином повідомленою про дату, місце та час першого судового засідання у справі, не може слугувати підставою для залишення позову без розгляду разове повідомлення ОСОБА_1 , зокрема після клопотання останньої про відкладення розгляду справи, про дату час та місце розгляду її справи вона повідомлялась один раз, оскільки суд залишає позовну заяву без розгляду лише з підстав повторної (другої підряд) неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Районний суд на вказані обставини уваги не звернув у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року скасувати, справу направити до районного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома