Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа № 528/1193/19
Провадження № 2/528/61/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді Шевченко В.М.,

секретар судового засідання Кузуб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Гребінківського районного суду Полтавської області в порядку загального позовного провадження

цивільну справу № 528/1193/19

за позовом ОСОБА_1

до Гребінківської міської ради Полтавської області,

третя особа Пирятинська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

учасники справи:

представник позивача адвокат Козленко О.М.,

представник відповідача адвокат Рябека Р.М.

УСТАНОВИВ:

до суду звернувся адвокат Козленко А.І. з позовом, поданим в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Гребінківської міської ради, третя особа Пирятинська Державнва нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 залишила заповіт на ім`я ОСОБА_1 , про який останній не знав, оскільки а ні представники органів місцевого самоврядування, а ні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за життя не повідомили про це. Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що ОСОБА_1 дізнався лише 27.06.2016, оскільки померлий перебував на час смерті на лікуванні у психоневрологічному закладі, працівники якого не були обізнані із наявністю в померлого родичів, а тому не повідомили позивача про смерть його батька. Така необізнаність була спричинена відсутністю тривалого спілкування між ними з сімейних причин. З незалежних від позивача причин він не звернувся у встановлений шестимісячний строк до нотаріуса про прийняття спадщини. Після смерті батька від свого родича ОСОБА_1 дізнався про наявність спадкового майна у власності батька земельної ділянки площею 4,54 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради (на той час) Гребінківського району. Крім цього, позивачу стало відомо про те, що його баба ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) розміром 4,24 умовних кадастрових гектарів. Спадщину на той час було визнано відумерлою на підставі рішення суду та передано у власність територіальної громади. Після звернення до нотаріуса із заявою на отримання спадщини ОСОБА_1 та отримавши відповідну відмову вчинив низку дій, направлених на реалізації своїх спадкових прав як спадкоємця майна його батька ОСОБА_3 та баби ОСОБА_2 . Підставою неприйняття позивачем спадщини у встановлені законодавством строки, що були чинними на момент відкриття спадщини, зазначено необізнаність із заповітом та фактом смерті батька, а також інші об`єктивні непоборні обставини, що існували протягом всього цього періоду, що підтверджені відповідними доказами, доданими до позову.

20.19.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі, 28.01.2020 здійснено зміну відповідача. Ухвалою суду від 19.02.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні адвокат Козленко О.М. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі за підстав, викладених у позові.

Адвокат Рябека Р.М. представник Гребінківського міської ради Полтавської області, у судовому засіданні вказав про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, визнав позов в повному обсязі.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані докази, прийшов таких висновків.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осторюваних прав, свобод чи законних інтересів

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 11.09.2019 Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області серія НОМЕР_1 /а.с. 16/.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своєму онуку ОСОБА_4 , даний заповіт 11.07.1995 посвідчено виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради народних депутатів Гребінківського району, Полтавської області секретарем сільської ради Власенко Н.І., зареєстровано за № 23 /а.с. 23/.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25.10.2018 було встановлено юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіту ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчений 11.07.1995 виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради народних депутатів Гребінківського району, Полтавської області секретарем сільської ради Власенко Н.І., зареєстрований за № 23 /а.с. 26-27/.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 11.09.2019 Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області серія НОМЕР_2 /а.с. 24/.

Факт родинних відносин, як батька та сина між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.04.2019 /а.с. 28-29/.

Довідкою виданою 10.05.2018 № 100 виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 . Був знятий з обліку 21.10.2005 і направлений за станом здоров`я до Пирятинського будинку пристарілих /а.с. 21/.

В довідках виданих 31.10.2019 № 01-05/599 та 06.12.2017 № 01-05/465 Пирятинським психоневрологічним будинком-інтернатом зазначено, що згідно путівки № 306 від 10.10.2005 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був направлений на державне утримання до Пирятинського психоневрологічного будинку-інтернату та постійно проживав там з 25.10.2005 до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . В матеріалах особової справи відсутня інформація про наявність у померлого родичів /а.с.25, 44/.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 049017 від 29.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 92 від 27.04.2004, з кадастровим номером :00:001:0036, померлий ОСОБА_3 являвся власником земельної ділянки площею 4,540 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мар`янівської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області /а.с.49/.

Відділом у Гребінківському районі міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надано відповідь на адвокатський запит від 27.05.2019 № 583/120-19 в якій вказано, що сертифікат на земельну частку (пай) ПЛ № 0165176 на імя ОСОБА_2 видано 25.03.1997 Гребінківською РДА, розмір земельної частки (паю) по даному сертифікату становить 4,25 умовних кадастрових гектарів, земельна ділянка не внесена до Державного земельного кадастру, нормативна грошова оцінка відсутня /а.с. 18/.

Рішеннями Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.03.2014 та 25.03.2014 спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано відумерлими та ухвалено передати у власність територіальної громади Мар`янівської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області /а.с. 31-33; 35-37/.

Вказані рішення було оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку та постановами Полтавського апеляційного суду від 29.07.2019 та 24.10.2019 задоволено апеляційні скарги ОСОБА_1 та скасовано судові рішення про визнання спадщини відумерлою /а.с. 38-39; 40-41/.

Постановою державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Т.І. від 22.11.2019 було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3 , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та роз`яснено право спадкоємця у зверненні до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с. 43/.

Предметом судового розгляду у цій справі є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно із статті. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом та законом, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

На час відкриття спадщини на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , діяла норма статті 63 Закону України «Про нотаріат», за приписами якої державний нотаріус, що одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Державний нотаріус може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17, ВСУ дійшов висновку, що при розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

У вказаній правовій позиції ВСУ, також, наголошує, що державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

З досліджених доказів, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дізнався про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на його ім`я, лише у березні 2017 року, відповідно до якого спадкодавець залишила своєму онуку все належне їй майно і станом на 07.03.2017 заповіт ніким не було скасовано і не змінено.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у психоневрологічному будинку-інтернату, Мар`янівська сільська рада Гребінківського району вказала адміністрації цього закладу про відсутність у померлого родичів, що також вплинуло на порушення спадкових прав ОСОБА_1 як спадкоємця першої черги за законом. Про смерть батька та наявність належного йому та померлій ОСОБА_2 майна позивач дізнався від свого родича ІНФОРМАЦІЯ_7 .

27.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за роз`ясненнями з метою отримання спадщини від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтв на право власності на спадкове майно ОСОБА_1 вчинив низку дій, направлених на реалізації своїх спадкових прав, зокрема: відповідними судовими рішеннями були встановлення факти, що мають юридичне значення, за наслідком апеляційного перегляду скасовано судові рішення про визнання спадщини відумерлою. Після цього відповідні об`єктивні не залежні від позивача перешкоди для оформлення спадкових прав були усунуті.

22.11.2019 державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав пропущення ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За наслідком судового розгляду суд прийшов висновку про наявність правових підстав для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач взагалі не був обізнаний про наявність заповіту, що був нотаріально посвідчений виконавчим комітетом місцевої ради, та про наявність якого не було повідомлено спадкоємця. Суд виходить з того, що свобода заповіту та повага до волі спадкодавця є фундаментальними принципами спадкового права. Крім цього, неможливість реалізації позивачем своїх спадкових прав щодо майна померлого батька була зумовлена неповідомленням органом місцевого самоврядування лікувального закладу за місцем перебування та смерті спадкодавця про наявність в нього родичів, що спричинило визнання спадщини відумерлою, судові рішення стосовно чого було скасовано. Таким чином, суд вважає поважними причини, з яких позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні цієї справи суд керувався правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 209/1795/18, від 26.06.2019 у справі № 565/11458/17.

За заявою позивача судовий розподіл витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 527, 560 ЦК Української РСР 1963, ст.ст. 209, 258, 264, 268, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном на два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Гребінка, вул. Я. Мудрого, 4, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач Гребінківська міська рада, , адреса: вул. Ярослава Мудрого, 35, м. Гребінка Полтавської області, 37400.

Третя особа - Пирятинська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, адреса: вул. Соборна, 42, кім. 37, м. Пирятин, Полтавської області, 37000.

Складення повного тексту рішення 02.03.2020.

Суддя В. Шевченко