ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6752/20 Справа № 202/4435/19 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Альфа-Гарант на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року по справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

03 липня 2019 року ТДВ СК Альфа-Гарант звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Просили суд стягнути з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» 7534,37 грн., страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7534,37 грн., судовий збір у розмірі 1921 грн., а всього 9455,37 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм та процесуального права, просило, рішення суду скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. в повному обсязі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Рішення суду переглядається лише в частині судових витрат, а тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не ревізується.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: Витяг з договору про надання правової допомоги від 14 травня 2019 року, Завдання-доручення № 1 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, платіжне доручення № 8047 від 21.05.2019 року, Акт-прийому передачі наданої правничої допомоги від 14.05.2019 року, детальний розрахунок та опис робіт, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року.

Дослідивши надані докази, суд першої інстанції вважав значно завищеними, необґрунтованими та непропорційним розмір витрат на правничу допомогу з урахуванням ціни позову, яка складає 7534,37 грн., а також того, що дана цивільна справа відноситься до категорії малозначних справ, розгляд якої проводився в спрощеному провадженні.

Також, позивачем не надано доказів сплати послуг за надану правову допомогу в рамках саме цієї справи, а платіжне доручення № 8047 від 21 травня 2019 року про сплату 44000 грн. призначення платежу «надання правової допомоги згідно договору від 14.05.2019 року» не може бути прийнятим як належний доказ.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не може.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

При зверненні до суду з позовом, позивачем надано наступні документи, що підтверджують витрати на правову допомогу, а саме: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року; завдання-доручення № 1 від 15.05.2019; платіжне доручення №8047 від 21.05.2019;м акт прийому-передачі наданої правничої допомоги №1 від 23.05.2019; наказ №47-щ/в від 16.05.2019; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) від 23.05.2019 року, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року; виписку з ЄДР АТ Грідін і Партнери; посвідчення адвоката Грідіна В.В.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6203/10; ордер серії КС №357562.

Як вбачається в завданні-доручені №1 від 15.05.2019 року в п/п 12 зазначено страхову справу № ЦВ/16/3090, страхувальник ОСОБА_2 , договір страхування №АЕ/5577126 від 06.10.2015 року, постраждала особа ОСОБА_3 сума збитку 7534,37 грн., сума гонорару за надання правничої допомоги 3000 грн.

Загальна сума за надання правничої допомоги за завданням-дорученням №1 складає 44000 грн., які були перераховані платіжним дорученням №8047 від 21 травня 2019 року.

Проте вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції зазначеного не врахував.

Виходячи з наведених обставин та матеріалів справи колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу, понесених позивачем є обґрунтованими, рішення суду підлягає скасуванню в цій частині як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з наступним стягненням з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Що стосується розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що судові витрати понесені позивачем документально підтверджені, то підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за подачу подачу апеляційної скарги - в розмірі 2881,50 грн. (а.с.107).

Керуючись ст. 367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 11 вересня 2020 року.

Судді: