Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3352/19
Провадження №: 2/332/148/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Литвиненко І.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), до досягнення дитиною трьох років .В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем з 22.08.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти .
Позивач в судовому засіданні надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила суду що аліменти у розмірі 5000грн. сплачувались відповідачем лише три місяці, а в подальшому по 2800грн. що на її думку на теперішній час дуже мало.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, надав суду відзив на позовну заяву, в якому частково не погоджується з позовними вимогами позивача
У відзиві посилався на те, що позивачка не повідомляла про те, що вона 27 серпня 2019 року подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів, але від нього отримувала протягом серпня, вересня, жовтня, листопада 2019 року грошові кошти у розмірі 5115, 60 грн. кожного місяця, що підтверджується наданими поштовими квитанціями( а.с.34) У позовній заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на себе з дня подання позовної заяви. Відповідач сплачує такі грошові кошти і на утримання позивачки. Прожитковий мінімум дитини з липня 2019 року до 6 років складає 1699 грн, а працездатної особи - 2007 грн, = 3706 грн, де його виплати 5115, 60 грн. щомісяця перевищують і ці показники. Тому вважає, що стягнення з нього грошових коштів на утримання дитини та позивачки з серпня 2019 року є безпідставними. Позивач надає суду неправдиву інформацію про те, що відповідач ухиляється від утримання дитини. У сторін є домовленість про сплату відповідачем грошових коштів щомісяця у розмірі 5000 гривень, на утримання, тому не зрозуміло чому позивач подала таку заяву, оскільки він виконує свої зобов`язання. Просить суд задовольнити вимоги позивача частково і зобов`язати його сплачувати аліменти на утримання дитини та позивача з грудня 2019 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму., просить справу розглянути без його участі .
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 75 СК України передбачено , що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного . Право на утримання ( аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним , потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавити матеріальну допомогу . Непрацездатним вважається той із подружжя , який досяг пенсійного віку , встановленого законом , або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи . Один із подружжя є таким , що потребує матеріальної допомоги , якщо заробітна плата , пенсія, доходи від використання його майна , іншу доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму , встановленого законом.
В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та у відповідності до ч.2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка. Згідно до ч. 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Частиною 1 ст. 80 СК України , встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає частковому задоволенню. Так, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку(доходу), до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27.08.2019р. до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 27.08.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 гривен 40 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Повний текст рішення було складено 27.02.2020року.

Суддя Р.В.Сінєльнік