Провадження № 2/344/617/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняк Т.М.

за участю секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської ОДА про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської ОДА про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" посилався на те, що 16.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 252/ФКВ-07, згідно умов якого ТзОВ «Український промисловий банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 35000,00 дол. США з розрахунку 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.08.2007 по 15.08.2032 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Договором про надання кредитних коштів забезпечується Договором поруки № 252/П-07 від 16.08.2007 року між ТОВ «Українький промисловий банк» та ОСОБА_4 (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Згідно п.1.4 кредитного договору, мета кредитування - купівля житла, забезпечується іпотекою житлової нерухомості: однокімнатна квартира, загальною площею 43,5 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 30.06.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українский промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк на користь АТ «Дельта Банк за яким останній набув право вимоги за кредитним договором № 252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року. 27.03.2018 року "Дельта Банк" набув право власності на підставі іпотечного договору, виданого 17.08.2007 року на однокімнатну квартиру, загальною площею 43,5 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності, номер запису про право власності: 25507338 від 27.03.2018р. власником майна за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,5 кв. м., зазначено ПАТ «Дельта Банк». Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, відповідачі не мають права на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . оскільки власником є АТ «Дельта Банк». Тому у своєму позові АТ «Дельта Банк» просив усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти осіб з реєстрації місця проживання.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого зазначено, що даний позов є безпідставний, необґрунтований, а ПАТ «Дельта банк» є неналежним позивачем по справі виходячи з наступного. Так, 19.04.2019 року між ПАТ «Дельта банк» та фізичною особою ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . На підставі укладеного договору власником вказаної квартири стала ОСОБА_6 , що також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином на час розгляду справи власником квартири, щодо якої ПАТ «Дельта банк» просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_3 являється інша особа ОСОБА_6 , а відповідно правом на звернення до суду з таким позовом для захисту порушеного права має виключно власник вказаного майна ОСОБА_6 . Тому представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Бунич Р.С. просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Івано-Франківської ОДА про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстрації місця проживання.

Представник позивача не прибув у судове засідання, надіславши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, про що у справі є відповідні докази.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено копію кредитного договору № 252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , згідно умов якого ТзОВ «Український промисловий банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 35000.00 дол. США з розрахунку 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.08.2007 по 15.08.2032 року (а.с.4-7).

Згідно п.1.4 кредитного договору № 252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року, мета кредитування - купівля житла, забезпечується іпотекою житлової нерухомості: однокімнатна квартира, загальною площею 43,5 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання вище вказаного зобов`язання, 17.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 43,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири, загальною площею 43,5 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору, серія та номер:1312, виданого 17.08.2007, є ПАТ "Дельта Банк" (а.с. 10-11).

Із довідки ЖЕО "Житловий масив" від 25.10.2018 №433 слідує, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ПАТ "Дельта Банк". У даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (а.с.12).

Договором про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року встановлено, що Активи та Кредитні зобов`язання Укрпромбанку передано на користь Дельта Банку. (а.с. 13-15).

Рішенням від 02.10.2015 року за №1281 вирішено розпочати процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк". (а.с. 17).

В ході судового розгляду даного спору представником відповідача ОСОБА_5 надано суду копію договору купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні 19.04.2019 року і яким встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" (Продавець) передав ОСОБА_6 (Покупцю) майно, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 43,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту приймання передачі нерухомого майна від 19.04.2019 року ПАТ "Дельта Банк" (Продавець) передав, а ОСОБА_6 (Покупець) прийняла наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Згідно п.1.3 Акту приймання передачі нерухомого майна від 19.04.2019 року Покупець підтвердив, що йому передано усю необхідну документацію стосовно нерухомого майна до моменту підписання цього Акту.

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні 19.04.2019 року, ОСОБА_6 є власником об`єкта нерухомого майна: однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що на час розгляду справи встановлено, що власником нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 , а не ПАТ «Дельта банк», за таких обставин правом на звернення до суду з таким позовом для захисту порушеного права має виключно власник вказаного майна - ОСОБА_6 .

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Івано-Франківської ОДА про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстрації місця проживання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 26 лютого 2020 року.