КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/856/19 головуючий у суді І інстанції: Зотько Т.А.
провадження №22-ц/824/6997/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації (виконавчий орган Київської міської ради), Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дії, щодо порушення права на отримання житла у зв`язку з аварійністю будинку та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Київської міської державної адміністрації (виконавчий орган Київської міської ради), Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дії, щодо порушення права на отримання житла у зв`язку з аварійністю будинку та зобов`язання вчинити певні дії. Вимоги позову вмотивовані тим, що вона зареєстрована і проживає у квартирі АДРЕСА_1 . У 2001 році вказаний будинок був включений до переліку будинків, які підлягають реконструкції або реставрації в м. Києві, згідно з Розпорядженням №1513 від 18.07.2001 р. Київської міської державної адміністрації (надалі-КМДА) «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції або реставрації в м. Києві у 2001 р.» Вказаним Розпорядженням КМДА зобов`язала районні у м. Києві державні адміністрації виступити замовниками розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію або реставрацію будинків, зазначених в переліку; контролювати початок і завершення робіт з реконструкції або реставрації; Головне управління житлового забезпечення КМДА забезпечити відселення мешканців з будинків, які зазначені в переліку, за рахунок встановлених відрахувань площ на відселення з будинків реконструкції або реставрації. В подальшому Ватутінською районною державною адміністрацією, прийнято Розпорядження №915 від 05.09.2001 року «Про реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 », яким зобов`язано Відділ обліку та розподілу житлової площі визначити перелік квартир, які не збережуться за мешканцями після реконструкції та перелік мешканців, які підлягають відселенню з наданням інших жилих приміщень. 02.06.2003 Київською міською державною адміністрацією було видано повторно Розпорядження за № 949 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції або реставрації в м. Києві у 2003 року» В цей перелік був включений і їх будинок.

Починаючи з 2004 року КМДА видано розпорядження, згідно яких було виділено житло для відселення а саме: Розпорядженням № 2428 від 30.12.2004 - виділено 131 м.кв., Розпорядження № 890 від 30.05.2005 року - виділено 2400 м.кв., Розпорядженням №577 від 29.03.2006 року - виділено 3240 м.кв., Розпорядженням №617 від 25.05.2007 року - виділено 3200м.кв..

Таким чином, як зазначає позивач, КМДА за 2004 рік по 2007 рік було виділено для відселення будинку по АДРЕСА_1 разом 10151 м.кв житла, що цілком би вирішило проблему будинку, виділення зазначених житлових метрів було повністю профінансовано з міського бюджету. При співставленні ново виявлених розпоряджень з розрахунком потреб в житловій площі для відселення мешканців будинку, проведеного Деснянською РДА у 2004 році для відселення потребувалося лише 7340 м. кв., а згідно з розпорядженнями було виділено суттєво більше, а саме на 2811 кв.м. від запланованого.

Позивач вказала, що 06.08.2004 року Заступник Голови Деснянського (раніше - Ватутінська) РДА надав розгорнуту інформацію щодо питання відселення мешканців з житлового будинку АДРЕСА_1 , на запит однієї з мешканців цього будинку.

Але фактично відселення мешканців з будинку АДРЕСА_1 проводилося хаотично, без врахування черговості та пропозиції розпочати відселення з 3-го під`їзду.

Не зважаючи на рекомендації начальника Головного управління забезпечення КМДА створити черговість відселення мешканців будинку, особами Деснянської РДА черговість не була створена та не був врахований стан квартир при відселенні. На запит заступника Голови Деснянської РДА, неодноразово проводилось дослідження десяти квартир будинку АДРЕСА_1 про що свідчить Висновок Інституту гігієни та медичної екології ім. О. М. Марзеєва 26/957 від 10.03.2004, згідно якого результати дослідження підтвердили неможливість подальшої експлуатації будинку без проведення його капітального ремонту, та усунення ураження грибками, ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій і їх ураження пліснявими грибками. Однією з таких причин є незадовільна робота системи вентиляції будинку.

24.03.2006 року Першим заступником Голови Деснянської РДА надано відповідь № 09-А-1212 на звернення мешканців, в якій зазначено, що з метою прозорого розподілу житла, згідно до рішення стальних зборів мешканців будинку було обрано будинковий комітет, який вирішує питання черговості відселення.

01.06.2006 року Голова Деснянської РДА надсилає офіційну Відповідь № 09-А-1926 на звернення заявника, в якій зазначає, що Деснянська РДА та КМДА докладають всіх необхідних зусиль щодо відселення всіх громадян з будинку АДРЕСА_1 . Оскільки законодавчо не врегульовано питання щодо відселення мешканців із житлових приміщень в будинках, що підлягають капітальному ремонту, мешканці даного будинку обрали будинковий комітет, який вирішує питання черговості відселення мешканців, з урахуванням умов проживання кожної сім`ї, стану квартири та терміну перебування на квартирному обліку, отже, Деснянська РДА розподіляє квартири розподіляє квартири для відселення на підставі будинкового комітету.

Однак, як вказує позивач, зазначені твердження не є правдивими, ніякого будинкового комітету не існує і не існувало на той час. Передання повноважень, щодо визначення черговості відселення, громадянам, які є такими ж мешканцями будинку, є грубим порушенням чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що КМДА нібито виділено житло для відселення мешканців у повному обсязі, проте в порушення законних прав позивача, з виділених площ для відселення нею не отримано жодного квадратного метра, незважаючи на те, що вона є учасником програми по відселенню, а відтак відповідачами порушуються її права, передбачені ч. 1ст. 24 Конституції України, ст.ст. 34, 48, 101,102 Житлового кодексу УPCP, п.7 ч.1 ст. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення ЖИТЛОВИХ умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 282, 283 ЦК України, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав на отримання житлового приміщення (квартири) замість непридатної до проживання внаслідок її аварійності, руйнування квартири за АДРЕСА_1 , яка разом із будинком визнані аварійними та потребують проведення реконструкції, як то передбачено безпосередньо розпорядженнями самих відповідачів.

Тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просила:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 такою, в якій проживання не можливе;

- визнати протиправними дії Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної державної адміністрації щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає всім нормам чинного законодавства України, шляхом невиконання проведення реконструкції, капітального ремонту будинку та її квартири АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Київську міську державну адміністрацію та Деснянську районну державну адміністрацію негайно приступити до проведення відселення мешканців з аварійного будинку за АДРЕСА_1 та приступити до його реконструкції і виконанню відповідних Розпоряджень КМДА;

- визнати право ОСОБА_1 на отримання житла не меншою житловою площею ніж передбачено нормами житлового законодавства у зв`язку із неможливістю подальшого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , через її непридатність до проживання в наслідок її аварійності, руйнуванню, загрози здоров`ю людей, на підставі відповідних експертиз, Розпоряджень КМДА про включення будинку АДРЕСА_1 до таких що потребують проведення реконструкції, капітального ремонту;

- зобов`язати Київську міську державну адміністрацію забезпечити ОСОБА_1 окремими житловим приміщенням (квартирою), жилою площею не менше ніж передбаченими нормами чинного законодавства України, шляхом переселення з непридатної для життя квартири АДРЕСА_1 , через неможливість подальшої експлуатації зазначеної квартири на підставі відповідних експертиз та у відповідності до Розпоряджень КМДА від 16.11.2011 року за № 2127 та від 26.03.2012 року за № 466 про проведення капітального ремонту жилого будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 березня 2020 року позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації (виконавчий орган Київської міської ради), Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дії, щодо порушення права на отримання житла у зв`язку з аварійністю будинку та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 експлуатація якої за технічним станом є неможлива.

Визнано протиправними дії Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає нормам чинного законодавства України через невиконання проведення капітального ремонту будинку та її квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просила рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги нові докази, які були отримані з Міського архіву у січні 2018 року, Розпорядженням підтверджуються зобов`язання відповідачів видати відповідні квартири мешканцям будинку по АДРЕСА_1 . Зміни до вказаних Розпоряджень не вносилось, і станом на сьогодні вони продовжують діяти. Також зазначає, що вона визнана потерпілою у кримінальній справі №0000640від 19 січня 2015 року, суть якої полягає у розслідуванні тяжкого злочину посадовими особами, а саме відповідачами у даній справі. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідачами було порушено законодавство щодо черговості відселення мешканців будинку за кількома критеріями, які ними ж були визначені, а саме: стан квартири, умови проживання кожної сім'ї, а також терміни перебування на квартобліку.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просила рішення суду скасувати, і відмовити у задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 .. Зазначає, що Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація не володіє повною та достовірною інформацією щодо технічного та санітарного стану квартири АДРЕСА_1 , а тому не може визначити відсутність чи наявність потреби зазначеної квартири у ремонті. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми ЦК України та ЖК УРСР. Зазначає, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «капітальний ремонт будинку» та «капітальний ремонт квартири», повністю проігнорувавши фактичні обставини справи, викладені апелянтом у відзиві на позовну заяву, та надані письмові докази, якими зазначені обставини підтверджуються. Звертає увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на підставі розпорядження Деснянської районної в Києві державної адміністрації від 05.04.2012 № 163 «Про організацію капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 », виданого на виконання відповідних розпоряджень Київської міської державної адміністрації, функції замовника капітального ремонту будинку за вказаною адресою було передано Комунальному підприємству "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради», яким в подальшому, шляхом проведення конкурсних торгів, переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Саарланд буд інвест», був укладений відповідний договір на проведення робіт з капітального ремонту житлового будинку АДРЕСА_1 , розроблений та затверджений відповідний проект, отримані всі, передбачені діючим законодавством України дозволи зведення ремонтно-будівельних робіт. Крім того, вказує, що Апеляційним судом міста Києва прийнято рішення від 22.09.2015 року за апеляційною скаргою Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Деснянського районного суду м. Києва у цивільній справі №2-19/15 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та інші до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права на безпечні і здорові умови проживання, визнання права на отримання житла, про повну відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача. Позовні вимоги, заявлені у вищезазначеній цивільній справі, є тотожніми з позовними вимогами ОСОБА_1 , оскільки підставою для їх пред`явлення є незадовільний технічний стан будинку АДРЕСА_1 , на який посилається ОСОБА_1 ..

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у встановлений апеляційним судом строк, не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачами не порушувалось право позивача на отримання житла не меншою житловою площею ніж передбачено нормами житлового законодавства у зв`язку із неможливістю подальшого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , а навпаки нею та членами її сім`ї було самостійно прийнято рішення про відмову від запропонованих варіантів житлових приміщень.Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи не будо здобуто відповідних доказів, що квартира АДРЕСА_1 визнавалась аварійною, непридатною для проживання, або такою, що не відповідає діючим санітарно - технічним вимогам у встановленому законом порядку.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позов в частині визнання квартири експлуатація якої за технічним станом є неможлива та визнання протиправними дії Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає нормам чинного законодавства України через невиконання проведення капітального ремонту будинку та її квартири, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що з моменту винесення розпорядження будь-яких реальних дій з метою проведення капітального ремонту жилого будинку АДРЕСА_1 та усунення ураження грибками, а також ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій та їх ураження пліснявими грибками та відновлення права позивачки проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає нормам чинного законодавства України, відповідачами у справі не вчинено та не надано суду відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин. Також, суд першої інстанції зазначив, що за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №4 від 02.02.2015 року, експлуатація будинку АДРЕСА_1 неможлива без проведення його капітального ремонту та усунення ураження грибками, а також ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій та їх ураження пліснявими грибками. А також зазначено, що за технічним станом експлуатація квартири №101 неможлива.

Однак, такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач є зареєстрованою та проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 18.07.2001 № 1513 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції в м. Києві у 2001 році» та від 12.07.2004 №1253 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції або реставрації в м. Києві у 2004 році», будинок АДРЕСА_1 було включено до переліку будинків, які підлягають реконструкції, а його мешканці - відселенню за рахунок коштів спеціального фонду міського бюджету.

На підставі розпорядження Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 05.09.2001 № 915 «Про реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 », а також у відповідності до ч. 6 ст. 101 та ч. 3 ст. 165 ЖК Української РСР, з 2004 року за рахунок міського бюджету здійснювалося відселення мешканців з будинку за вищевказаною адресою.

Як зазначала суду особисто позивач, починаючи з 2004 КМДА було видано розпорядження, згідно яких було виділено житло для відселення а саме: Розпорядженням № 2428 від 30.12.2004 - виділено 131 м.кв., Розпорядження № 890 від 30.05.2005 - виділено 2400 м.кв., Розпорядженням №577 від 29.03.2006 - виділено 3240 м.кв., Розпорядженням № 617 від 25.05.2007 - виділено 3200м.кв..

Разом з тим, на виконання розпорядження Ватутінської райдержадміністрації м. Києва від 05.09.2001 №915 «Про реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 » та з метою відселення з будинку, що підлягає реконструкції, позивачу разом з членами її сім`ї, а саме: сином, його дружиною та їх дочкою, Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією було запропоновано отримати: у 2006 році - трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 , у 2007 році - трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 та у 2009 році - трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 . Від запропонованих квартир, на той час позивач та члени її сім`ї відмовились.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_1 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_10 про відселення з аварійного будинку, зобов`язання надати житло та стягнення моральної шкоди, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2010 року.

В подальшому, Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від 16.11.2011 № 2127 «Про капітальний ремонт жилого будинку АДРЕСА_1 » та від 26.03.2012 № 466 «Про внесення змін до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» передбачено проведення капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 за рахунок коштів, передбачених в бюджеті міста Києва для Деснянського району на капітальний ремонт житлового фонду місцевих органів влади. Вищевказаним розпорядженням, попередні розпорядження Київської міської державної адміністрації про реконструкцію та відселення, в тій їх частині, що стосується будинку АДРЕСА_1 , були скасовані.

При цьому, Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.11.2011 № 2127 «Про капітальний ремонт жилого будинку АДРЕСА_1 », яким відселення мешканців вказаного будинку не передбачено, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2012 визнано таким, що прийняте Київською міською державною адміністрацією в межах її повноважень та згідно діючого законодавства.

Згідно висновку експерта за результатами проведення експертно-будівельно-технічного дослідження №4 від 02.02.2015, експлуатація будинку АДРЕСА_1 неможлива без проведення його капітального ремонту та усунення ураження грибками, а також ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій та їх ураження пліснявими грибками. А також зазначено, що за технічним станом експлуатація квартири №101 неможлива. Стан конструктивних елементів та елементів оздоблення квартири АДРЕСА_1 характеризується, як «Ветхий»: «Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Обмежене виконання елементами будинку своїх функцій».

ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку в Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації в позачергових списках, як потерпіла в зв`язку з аварією на ЧАЕС (1 кат.), що не заперечувалось сторонами у справі.

Представник відповідача - Жуковська Я.В. в суді першої інстанції зазначила, що у зв`язку із забезпеченням жилою площею згідно норм чинного законодавства у зв`язку з виїздом сім`ї ОСОБА_9 на інше місце проживання, позивачку з квартирного обліку було знято 24.12.2015 року. Дану обставину не заперечували позивачка та її представник.

Встановлено, що заекспертно-будівельно-технічного дослідження №4 від 02.02.2015, експлуатація будинку АДРЕСА_1 неможлива без проведення його капітального ремонту та усунення ураження грибками, а також ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій та їх ураження пліснявими грибками. А також зазначено, що за технічним станом експлуатація квартири №101 неможлива. Стан конструктивних елементів та елементів оздоблення квартири АДРЕСА_1 характеризується, як «Ветхий»: «Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Обмежене виконання елементами будинку своїх функцій». За результатами експертного заключення щодо санітарно-епідемічного стану квартири АДРЕСА_1 , від 20.01.2014 № 27/129, призначеного судом та проведеного спеціалістами «Інституту гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України», повітря, що видаляється з приміщень вищевказаної квартири, свідчать про те, що об`єми повітря, які видаляються з допоміжних приміщень в обстеженій квартирі не відповідають діючим будівельним та санітарно-гігієнічним нормативам.

Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від 16.11.2011 № 2127 «Про капітальний ремонт жилого будинку АДРЕСА_1 » та від 26.03.2012 № 466 «Про внесення змін до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» передбачено проведення капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 за рахунок коштів, передбачених в бюджеті міста Києва для Деснянського району на капітальний ремонт житлового фонду місцевих органів влади.

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією не заперечується і не оспорюється той факт, що будинок АДРЕСА_1 потребує проведення капітального ремонту.

Відповідно до ст.47Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 34 ЖК УPCP потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема, громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Відповідно до ст. 102ЖК УPCP у тих випадках, коли жиле приміщення, яке займають наймач та члени його сім`ї, в результаті капітального ремонту не може бути збережене або істотно збільшиться і у наймача утворяться надлишки жилої площі, наймачеві та членам його сім`ї повинно бути надано інше благоустроєне жиле приміщення до початку капітального ремонту. Якщо в результаті капітального ремонту жиле приміщення істотно зменшиться, на вимогу наймача йому та членам його сім`ї повинно бути надано інше благоустроєне жиле приміщення до початку капітального ремонту. Спори, що виникають у зв`язку з цим, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні в частині позовних вимог про:

- зобов`язання Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної державної адміністрації негайно приступити до проведення відселення мешканців з аварійного будинку за АДРЕСА_1 та приступити до його реконструкції і виконанню відповідних Розпоряджень КМДА;

- визнання права ОСОБА_1 на отримання житла не меншою житловою площею ніж передбачено нормами житлового законодавства у зв`язку із неможливістю подальшого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , через її непридатність до проживання в наслідок її аварійності, руйнуванню, загрози здоров`ю людей, на підставі відповідних експертиз, Розпоряджень КМДА про включення будинку АДРЕСА_1 до таких що потребують проведення реконструкції, капітального ремонту;

- зобов`язання Київської міської державної адміністрації забезпечити ОСОБА_1 окремими житловим приміщенням (квартирою), жилою площею не менше ніж передбаченими нормами чинного законодавства України, шляхом переселення з непридатної для життя квартири АДРЕСА_1 , через неможливість подальшої експлуатації зазначеної квартири на підставі відповідних експертиз та у відповідності до Розпоряджень КМДА від 16.11.2011 року за № 2127 та від 26.03.2012 року за № 466 про проведення капітального ремонту жилого будинку АДРЕСА_1 , оскільки відповідачами не порушувалось право позивача на отримання житла не меншою житловою площею ніж передбачено нормами житлового законодавства у зв`язку із неможливістю подальшого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , а навпаки нею та членами її сім`ї було самостійно прийнято рішення про відмову від запропонованих варіантів житлових приміщень.А також, що позивачем суду не надано відповідних доказів, що квартира АДРЕСА_1 визнавалась аварійною, непридатною для проживання, або такою, що не відповідає діючим санітарно - технічним вимогам у встановленому законом порядку.

Крім того, на підставі розпорядження Деснянської районної в Києві державної адміністрації від 05.04.2012 № 163 «Про організацію капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 », виданого на виконання відповідних розпоряджень Київської міської державної адміністрації, функції замовника капітального ремонту будинку за вказаною адресою було передано Комунальному підприємству "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради», яким в подальшому, шляхом проведення конкурсних торгів, переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Саарланд буд інвест», був укладений відповідний договір на проведення робіт з капітального ремонту житлового будинку АДРЕСА_1 , розроблений та затверджений відповідний проект, отримані всі, передбачені діючим законодавством України дозволи зведення ремонтно-будівельних робіт. На підставі вказаного розпорядження, проведено капітальні ремонтні роботи у вказаному будинку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 13 ЦК при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Суд апеляційної інстанції, не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання квартири АДРЕСА_1 такою, в якій проживання не можливе, оскільки такий спосіб захисту прав не передбачений статтею 16 ЦК України, отже зазначена вимога не підлягає задоволенню.

Також, суд апеляційної інстанції, не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної державної адміністрації щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає всім нормам чинного законодавства України, шляхом невиконання проведення реконструкції, капітального ремонту будинку та її квартири АДРЕСА_1 , оскільки судом першої інстанції при вирішенні спору в цій частині, не взято до уваги, той факт, що позивач на безоплатній основі набула квартиру №101 за договором дарування у від 25 грудня 2012 року. Крім того, на квартирному обліку щодо поліпшення житлових умов, не перебуває. Має право право вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном та самостійно визначати місце свого проживання. Також, судом першої інстанції не взято до уваги, що в будинку за АДРЕСА_1 проведено капітальний ремонт, жодним нормативним актом не передбачено здійснення безоплатного проведення ремонту нерухомості за рахунок бюджетних коштів, яке перебуває у власності приватних осіб. Отже, суд апеляційної інстанції, не вбачає порушення конституційних прав ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає всім нормам чинного законодавства України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується с доводами апеляційної скарги Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

За таких обставин, зазначені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не взято до уваги нові докази, які були отримані з Міського архіву у січні 2018 року, Розпорядженням підтверджуються зобов`язання відповідачів видати відповідні квартири мешканцям будинку по АДРЕСА_1 . Зніми до вказаних Розпоряджень не вносилось, і станом на сьогодні вони продовжують діяти, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки в будинку проведені роботи з капітального ремонту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона визнана потерпілою у кримінальній справі №0000640 від 19 січня 2015 року, суть якої полягає у розслідуванні тяжкого злочину посадовими особами, а саме відповідачами у даній справі, суд апеляційної інстанції відхиляє до уваги, оскільки зазначеною справою не ухвалено вироку, а тому зазначати про доведеність вини відповідачів відсутні підстави.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідачами було порушено законодавство щодо черговості відселення мешканців будинку за кількома критеріями, які ними ж були визначені, а саме: стан квартири, умови проживання кожної сім`ї, а також терміни перебування на квартобліку, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки на час винесення розпоряджень щодо надання житла, позивач не була власником зазначеної квартири, її син із сім`єю у 2015 році вибув до іншого місця проживання, на час розгляду справи позивач не перебуває на квартобліку, крім того рішенням суду встановлено факт відмови позивача від отримання житла. Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення прав ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що житлові та конституційні права позивача не було порушено відповідачем.

Тобто, при вирішенні даного спору, суд першої інстанції повинен був керуватись положеннями ст. 13, 16 ЦК України, ст. ст. 34, 102 ЖК УPCP та ст. 47 Конституції України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, які викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 таухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_1 такою, в якій проживання не можливе та визнання протиправними дії Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної державної адміністрації щодо порушення права ОСОБА_1 проживати в житловому приміщенні яке придатне для життя і відповідає всім нормам чинного законодавства України, шляхом невиконання проведення реконструкції, капітального ремонту будинку та її квартири АДРЕСА_1 відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» вересня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова О.І. Сліпченко