Справа № 331/638/20
Провадження № 2/331/808/2020
14 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жукової О.Є., секретаря судового засідання Качан К.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог просив суд встановити стягнути з відповідача суму заборгованості за договором у загальному розмірі 17 237, 01 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 3800,00 грн., пені у розмірі 12 608, 00 грн., 24% річних у розмірі 829,01 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.08.2019 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу металопластикових виробів на загальну суму 4800,00 грн., відповідно до умов якого позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією, протягом 21 робочого дня з моменту внесення передплати, а відповідач зобов`язалася оплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів», а саме сплатити 15.09.2019 року 2200,00 грн., та 15.10.2019 року 1600,00 грн. По договору відповідач внесла суму передплати в розмірі 1000,00 гривень. ОСОБА_2 отримала продукцію 30.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , але свої зобов`язання щодо оплати продукції не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд,
Ухвалою судді Жовтневого районного суду Гнатик Г.В. від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду Жукової О.Є. від 17.06.2020 року справу прийнято до провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не наддала, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 15.08.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу металопластикових виробів із розстрочкою платежу, відповідно до умов якого фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (продавець) зобов`язався провести заміри віконних прорізів та за цими замірами продати і доставити, демонтувати і монтувати на адресу ОСОБА_2 (покупця) вікна відповідно специфікації, яка є невід`ємною частиною вказаного договору, а покупець зобов`язалася провести оплату вартості металопластикових вікон у відповідності з «Графіком погашення платежів», який також є невід`ємною частиною цього договору в загальному розмірі 4800,00 гривень.
Відповідно до п. 2.1 договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочий день з моменту укладення договору та здійснення покупцем передплати.
Згідно з п. 7.5 договору, за прострочку по внесенню передплати та кінцевому розрахунку, або розрахунку за розстрочку платежу покупця з продавцем (а також прострочку оплати будь-яких інших грошових сум) після поставки металопластикових виробів за адресою покупця, останній сплачує пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний прострочений календарний день.
Відповідно до п. 7.8 договору, сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання у підвищеному розмірі 24% річних від простроченої суми.
Відповідно до графіку погашення платежів, який є додатком до договору купівлі-продажу металопластикових виробів від 15.08.2019 року, ОСОБА_2 зобов`язалася у день укладення договору (15.08.2019 р.) здійснити передплату в розмірі 1000,00 гривень, а також 15.09.2019 року сплатити 2200,00 грн. та 15.10.2019 року 1600,00 грн.
15.08.2019 року ОСОБА_2 внесла передплату в розмірі 1000,00 гривень, що підтверджується даними прибуткового касового ордеру від 15.08.2019 року.
Позивач у встановлений договором строк повністю виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу металопластикових виробів від 15.08.2019 року, що підтверджується актом № 298 на виконання робіт-послуг від 30.08.2019 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинила дії, що могли б свідчити про виконання нею своїх зобов`язань за договором, а тому суд приходить до висновку, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, та має прострочення з відповідних виплат.
Таким чином, відповідач повинна сплатити 3800,00 гривень основного боргу.
Крім того, відповідач, прострочивши виконання грошового зобов`язання, зобов`язана сплатити позивачу крім суми основного боргу, пеню згідно п.7.5. укладеного договору 1 відсоток за кожен день прострочення від суми заборгованості, що становить:
період розрахунку: 15.09.2019 р. 14.10.2019 р.;
сума пені: 638,00 грн.
період розрахунку: 15.10.2019 р. 17.04.2020 р.;
кількість днів: 315;
сума пені: 11 970 грн.
Таким чином, відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання і зобов`язана сплатити позивачеві крім суми основного боргу, яка становить 3800,00 грн. також пеню в загальному розмірі 12 608,00 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Разом із тим, умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Однак, умовами цього договору передбачена сплата і неустойки як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по грошовому зобов`язанню, передбаченому договором 24 відсотка річних.
Одночасне застосування неустойки за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).
Таким чином, вимоги про стягнення 24 відсотків річних не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів у встановлений строк не виконала, тому сума основного боргу становить 3800,00 грн., пеня становить 12 608, 00 грн., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню лише в цій частині, при цьому суд також враховує, що відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором купівлі-продажу металопластикових виробів від 15.08.2019 року у добровільному порядку, а також про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 357 від 16.02.2020 р.
На підставі ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 800,35 грн.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, суд -
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором купівлі-продажу металопластикових виробів від 15 серпня 2019 року у розмірі 16 408 (шістнадцять тисяч чотириста вісім) гривень 00 копійок, яка складається з: суми основного боргу у розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень 00 копійок та пені у розмірі 12 608 (дванадцять тисяч шістсот вісім ) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 800 гривень 35 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2020 року.
Суддя О.Є. Жукова