_______________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1106/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В., Шпак К.Д.

За участю представника відповідача - Михальченко Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж про визнання дій протиправними, визнання факту відсутності заборгованості за спожиту електричну енергію, стягнення грошових коштів,-

Встановив:

ОСОБА_1 31.08.2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким: 1) визнати протиправними дії відповідача в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж - протиправними щодо нарахування плати позивачу за користування комунальною послугою (електропостачання) без урахування пільг, які поширюються на позивача - інваліда війни 2 групи ОСОБА_1 та на його повнолітніх дітей, батька-пенсіонера, які проживають разом з пільговиком ; 2) визнати права інваліда війни 2 групи ОСОБА_1 та всіх членів його сім`ї , а саме: дружини, сина 1998 року народження, батька дружини, 1933 року народження, які проживають разом з позивачем на пільгу щодо оплати комунальної послуги (електропостачання) в розмірі 100% знижки плати в межах середніх норм споживання, що встановлена пунктом 5 частини 1 і частиною 2 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 3) визнати відсутність у позивача заборгованості перед АТ «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж по оплаті послуги з постачання електричної енергії в розмірі 2578,98 грн. станом на 01.07.2017 року; 4) стягнути з відповідача на користь позивача надмірно сплачені за послуги з електропостачання 285,26 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2017 року позов ОСОБА_1 прийнято до провадження і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. На стадії підготовчого судового засідання суд отримав від відповідача відзив на позов, розглянув заяву про прийняття зустрічного позову АТ «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, прийняв від позивача дві заяви про збільшення позовних вимог, вирішив питання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, що були надані як стороною позивача, так і стороною відповідача. Ухвалою суду від 05.11.2018 року провадження по даній справі було зупинене до розгляду іншим складом суду спору між тими ж сторонами щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Після відновлення провадження по справі в судовому засіданні позивач підтримав такі вимоги: 1) визнати протиправними дії відповідача в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж - протиправними щодо нарахування плати позивачу за користування комунальною послугою без урахування пільг, які поширюються на позивача - інваліда війни 2 групи ОСОБА_1 та на його повнолітніх дітей, батька-пенсіонера, які проживають разом з пільговиком ; 2) визнати права інваліда війни 2 групи ОСОБА_1 та всіх членів його сім`ї , а саме: дружини, сина 1998 року народження, батька дружини, 1933 року народження, які проживають разом з позивачем на пільгу щодо оплати комунальної послуги (електропостачання) в розмірі 100% знижки плати в межах середніх норм споживання, що встановлена пунктом 5 частини 1 і частиною 2 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 3) визнати відсутність у позивача заборгованості перед АТ «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж по оплаті послуги з постачання електричної енергії в розмірі 4639,80 грн. станом на 30.06.2018 року; 4) стягнути з відповідача на користь позивача надмірно сплачені 4639,80 грн.

Представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали по справі і встановив наступне:

ОСОБА_1 з 2000 року по 2018 рік був споживачем електричної енергії, яка надавалась йому і членам його сім`ї АТ « Одесаобленерго» за адресою АДРЕСА_1 .

Між споживачем і постачальником електричної енергії виник спір щодо розрахунку вартості наданої і спожитої електроенергії за період з 01.08.2014 року по 31.07.2017 року (надалі позивач збільшив вимоги - по 30.06.2018 року).

ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 проживав до червня 2018 року з родиною: дружина ОСОБА_2 - інвалід 2-ї групи з 27.05.2015 року, син - ОСОБА_3 , 1998 року народження до червня 2018 року - учень медичного училища №25, тесть - ОСОБА_4 інвалід 1-ї групи з 23.06.2016 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У відповідності до положень ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 має пільги з оплати комунальних послуг, в тому числі і послуг з електропостачання у розмірі 100% ліміту споживання щомісяця. Ліміт споживання встановлюється на законодавчому рівні і залежить від наявності у будинку електричних плит і централізованого постачання гарячої води.

Позивач стверджує, що плату за спожиту електроенергію вносив щомісяця до 10 числа за попередній місяць з 1-го по 30 (31) число і розраховував оплату на підставі показника лічильника. Позивач наводить розрахунок вартості наданої відповідачем і спожитої ним - ОСОБА_1 - електричної енергії за період з 1 серпня 2014 року по 30 червня 2018 року відповідно до показників лічильника, виписки з особового рахунку і квитанцій, виставлених йому відповідачем для оплати, і наполягає, що його розрахунок відповідає вимогам Постанови КМУ «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», Постанови КМУ «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №498 від 23.04.2012 р.

Позивач доводить, що відповідач у вищезазначений період при нарахуванні плати за надану електроенергію застосовував пільги з оплати комунальної послуги частково, внаслідок чого і виникла заборгованість в сумі 4639,80 грн, які відповідач неправомірно стягнув з нього - ОСОБА_1 .

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на рішення Київського райсуду м. Олеси від 26 липня 2012 року, яким визнано порушення прав ОСОБА_1 як пільговика і як споживача діями ПАТ «ЕК Одесаобленерго», з енергопостачальника стягнуто на користь споживача ОСОБА_1 переплачені ним грошові кошти в сумі 259,68 грн. при розрахунку за надану йому електроенергію; на рішення Київського райсуду м. Одеси від 03.04.2015 року, яким було встановлено відсутність у ОСОБА_1 станом на 12.08.2014 року боргу по оплаті послуги з електропостачання. До позову ОСОБА_1 надав квитанції про оплату послуг з електропостачання за період серпень 2014 року - червень 2018 року, розрахунки кількості спожитої електроенергії та її вартості відповідно до тарифів та з урахуванням пільг з оплати послуги як самого споживача-пільговика так і членів його родини. ОСОБА_1 з метою досудового вирішення спору неодноразово звертався з відповідними письмовими заявами до керівництва як Південного РЕМ так і АТ «Одесаобленерго». Письмові відповіді відповідача ( і керівництва структурного підрозділу) свідчать про відмову у задоволенні заяв. Позивач також надав копії судових рішень Верховного Суду по аналогічних спорах, що випливають з правовідносин з оплати комунальних послуг пільговиками.

Представник відповідача, не визнаючи позов, стверджував, що АТ «Одесаобленерго» здійснює розрахунки вартості за електроенергією зі споживачами, виключно, у відповідності до вимог, порядку та розмірів, передбаченими нормативними актами, що регулюють дані питання і застосовує пільги по оплаті за спожиту електричну енергію, при наявності відповідних документів у споживача. Підставою виникнення заборгованості у позивача стала неповна оплата ним за спожиту електричну енергію, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 невірно розраховує суму до оплати за спожиту електроенергію.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

За положеннями ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 19 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 р., розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. П. 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостаальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енпергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Згідно до п. 22 Правил, оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником.

ОСОБА_1 , як інвалід війни 2-ї групи, користується пільгою на оплату комунальних послуг у розмірі 100 % від діючого тарифу. Пільги, щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені п.4-6 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ним, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», встановлені єдині норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії, у тому числі і для користування послугами з електропостачання.

Конституційний суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999року зазначив, що під членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони, за змістом пункту 6 статті 12 Закону України «соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частини четвертої та п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; ведення з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги.

До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особовою складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновленні, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 ст. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей»), є та особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них, поміж інших, належать студенти.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковими для виконання на всій території України всіма без винятку, а тому викладені в них положення та правові позиції мають виконуватися без будь-яких додаткових рішень та розпоряджень відповідних органів, яких вони стосуються.

Відповідно до положень закону (в т.ч. ст. 64 ЖК України) та з урахуванням зазначеного Рішення КС України, стосовно даної справи під членом сім`ї позивача як суб`єкта права на пільги слід розуміти особу, яка перебуває з ним у кровному (родинному) або шлюбному зв`язку та постійно проживає з ним, що узгоджується і з відповідними нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, пільги щодо оплати комунальної послуги з електропостачання у спірний період часу розповсюджуються не тільки на позивача, а і на членів його сім`ї - дружину, сина і тестя, які у зазначений період проживали і були зареєстровані разом з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї №740 від 28.04.2016 року, письмовими поясненнями сусідів позивача, копією громадянського паспорту сина- ОСОБА_3 , 2016 року народження, довідкою з місця навчання сина - Одеського обласного базового медичного училища (а.с.53-56 т.1).

З огляду на викладене дії відповідача - АТ «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного РЕМ є протиправними щодо нарахування плати ОСОБА_1 за користування електричною енергією без урахування пільг усіх членів сім`ї позивача - особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Надані сторонами розрахунки, виписки з особового рахунку споживача ОСОБА_1 , квитанції про оплату спожитої електроенергії свідчать, що спір щодо кількості наданої енергопостачальником і спожитої ОСОБА_1 електроенергії за період з 01.08.2014 по 30.06.2018 року між сторонами відсутній. Енергопостачальник регулярно перевіряє показання на приладі обліку спожитої електроенергії у ОСОБА_1 . Спір між сторонами виник щодо розрахунку вартості спожитої позивачем та його родиною електричної енергії з урахуванням пільг по оплаті.

Пунктом 2.2 Порядку застосування тарифів на електроенергію (затверджений Постановою НКРЕ 23.04.2012 року №498) передбачено «норми споживання електричної енергії населенням, установлені законодавством, у межах яких надаються пільги та субсидії населенню, застосовуються до обсягів електричної енергії, спожитої від 0 квт/год до встановленої норми.

Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 03.04.2015 року встановлено відсутність заборгованості по оплаті у ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію включено до 12.08.2014 року.

ОСОБА_1 наводить свій розрахунок вартості спожитої електроенергії. Так, за серпень 2014 року ним та його родиною спожито 465 кВт/г, з яких 125 кВт/г є пільговими (безоплатними). 465-125 = 340 кВт/г підлягають оплаті за такими встановленими тарифами: до 250 кВт/г оплачуються за тарифом 0,237 грн. за 1 кВт/г (Постанова НКРЕ від 23.05.2014 року №749)=59,25 квт/г, а 340 - 250= 90 кВт/г за тарифом 0,3222 грн. за 1 кВт/г = 29,00 грн. До сплати за місяць 88,25 грн., які позивач сплатив у встановлений законом строк, що підтверджується квитанцією на а.с.38.

Відповідач свій розрахунок оплати за спожиту електроенергію робить таким чином: за серпень 214 року позивачем спожито 460 кВт/г, з яких 250 кВт постачальник рахує за тарифом 0,237 грн. за 1 кВт/г = 59,25 грн., а 210 кВт/г - за тарифом 0,322 грн. = 67,66 грн. З 250 Квт/г постачальник відраховує пільгові 125 кВт/г, вартість яких складає 29,63 грн і загальна сума до сплати складає відповідно: 59,25 грн. + 67,66 грн. = 126,81 грн. - 29,63 грн. (пільгові) = 97,28 грн.

Внаслідок застосування такої мотодики розрахунку вартості спожитої електроенергії і виник борг ОСОБА_1 перед постачальником АТ «Одесаобленерго».

Окрім того, відповідач не застосував пільги на оплату електроенергії спочатку щодо члена сім`ї пільговика - тестя ОСОБА_4 , 1933 року народження, який сам був інвалідом 1 групи загального захворювання, а надалі щодо сина - ОСОБА_3 , 1998 року народження, який після досягнення повноліття до червня 2018 року був учнем медичного училища з денною формою навчання.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що пояснення відповідачевої сторони щодо методики розрахунку вартості спожитої електроенергії не відповідає Правилам, постановам НКРЕ №343 від 17.03.2011 року і №497 від 23.04.2012 року, що було вже встановлено рішенням Київського райсуду м. Одеси від 03.04.2015 року по справі між тими ж самими сторонами, щодо таких же правовідносин, але за інший період часу. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України «обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

З огляду на викладене, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо відсутності у нього заборгованості в розмірі 4639 грн. 80 коп. по оплаті за спожиту електричну енергію станом на 30.06.2018 року і щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 вищевказаної суми грошових коштів.

Вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 та всіх членів його сім`ї, а саме: дружини, сина 1998 р.н. і батька дружини 1933 р.н., які проживають (проживали у розглянутий період тривалості позовної давності) разом з ним, на пільгу щодо плати за користування комунальною послугою - електроенергією - в розмірі 100% знижки плати за користування нею в межах середніх норм споживання, передбачену пунктом 5 частини 1 та частиною 2 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не підлягають задоволенню, тому що позовні вимоги в цій частині не відповідають можливим способам захисту цивільного права, визначеним ч.2 ст.16 ЦК України.

Право позивача, як інваліда 2 групи та членів його сім`ї на 100-відсоткову знижку плати за користування житлом (квартирна плата) та 100-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами в межах норм, передбачених чинним законодавством, прямо передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» спрямований на захист ветеранів війни, одним з його основних завдань є надання їм пільг, переваг та інших соціальних гарантій, пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни та членів їх сімей, не можуть бути скасовані без рівноцінної їх заміни, нормативні акти органів державної влади та місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними (ст. ст. 1, 2 Закону).

Отже, даним спеціальним законом встановлені та обумовлені відповідні соціальні гарантії для ветеранів війни та членів їх сімей.

Керуючись ст.ст.258,259,263-265,268 ЦПК України, суд-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Акціонерного товариства « Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж - протиправними щодо нарахування плати ОСОБА_1 за постачання електричної енергії без урахування пільг, визначених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для інваліда війни 2-ї групи та членів його сім`ї.

Визнати відсутність заборгованості у позивача ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці - Південного району електричних мереж по оплаті за спожиту електроенергію в розмірі 4639 грн. 80 коп. станом на 30 червня 2018 року.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Одесаобленерго» (, м.Одеса65031 вул. Миколи Боровського,26-Б) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 4639 грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2020 року.

Суддя Калашнікова О. І.