РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/417/18 Провадження № 2/401/398/20

14 вересня 2020 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

з участю: секретаря судового засідання Пилипенко Т.Ю.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Охріменко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Процедура :

1. 28 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 листопада 2013 року в розмірі 35 609 грн. 11 коп.

2. Заочним рішенням суду від 02 травня 2018 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитом в сумі 10 847 грн. 04 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7 197 грн. 30 коп., та заборгованість за пенею та комісією в розмірі 15 865 грн. 32 коп., а також судовий збір в сумі 1675 грн. 10 коп., а всього 35 584 грн. 76 коп.

3. 02 вересня 2019 року від відповідачки ОСОБА_4 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Світловодського міськрайонного суду.

4. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року клопотання відповідачки ОСОБА_5 задоволено, та поновлено їй строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 02 травня 2018 року.

5. Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року заочне рішення суду від 02 травня 2018 року скасовано та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін

Позиція позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»:

6. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що дійсно відповідно до укладеного 26 листопада 2013 року договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 14861,78 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 26 листопада 2013 року. Проте, ОСОБА_2 з червня 2015 року перестала повертати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 26 листопада 2013 року, внаслідок чого станом на 14 січня 2018 року має перед банком заборгованість в загальному розмірі 35609,11 грн., в тому числі:

- заборгованість за тілом кредита 110847,04 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 7197,30 грн.;

- заборгованість за пенєю та комісією - 15865,32 грн.;

- штрафи, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1699,45 грн.

7. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази:

- анкета-заява відповідача від 26 листопада 2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку на отримання у Банку платіжної картки з кредитним лімітом 14861,78 грн.; - умови та правила надання банківських послуг; - копію паспорта відповідача; - розрахунок заборгованості відповідача перед Банком за договором б/н від 26 листопада 2013 року з якого видно, що відповідачка використовувала кредитні кошти та погашала заборгованість за кредитом та відсотками, останній платіж в сумі 3 грн. здійснила 11 червня 2015 року; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту ОСОБА_2 .

Позиція відповідача, ОСОБА_2 :

8. Відповідачка позов не визнала зазначивши, що вимоги позивача про стягнення з неї нарахованої заборгованості за пенею, комісією та штрафів не підлягають задоволенню оскільки сплив строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею, комісією та штрафів. Надада до суду копію свідоцтва про укладення шлюбу та зміну прізвища на - Озмен.

9. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та зміст заяв позивача та відповідача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Встановлені судом обставини справи:

10. 26 листопада 2013 року ОСОБА_2 уклала з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» йому надало, а він отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 14861,78 грн. зі сплатою 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

11. На підставі вказаного договору відповідач ОСОБА_2 з лютого 2014 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі в сумі 3 грн. здійснила 11 червня 2015 р.

12. Після червня 2015 року ОСОБА_2 перестала надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 26 листопада 2013 року, в звязку з чим, станом на 26 листопада 2013 року Банком нарахована заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за тілом кредита в сумі 10847,04 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7197,30 грн.; заборгованість за пенєю та комісією - 15865,32 грн.; штрафи, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1699,45 грн.

13. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором від 26 листопада 2013 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку.

14. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) у лютому 2018 року звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 26 листопада 2013 року в розмірі 35 609 грн. 11 коп.

15. Відповідачка, ОСОБА_2 , позовні вимоги в частині нарахування пені, комісії та штрафів заперечила та просила застосувати до них строк позовної давності.

16. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Оцінка суду:

17. Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

18. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

19. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов' язання (неналежне виконання).

20. В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання.

21. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

22. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодаця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Висновок суду:

23. 26 листопада 2013 року ОСОБА_2 уклала з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 14861,78 грн. на платіжну картку зі сплатою 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

24. На підставі вказаного договору відповідач ОСОБА_2 з грудня 2013 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі в сумі 3 грн. здійснила 11 червня 2015 р.

Після червня 2015 року ОСОБА_2 перестала надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 26 листопада 2013 року, в звязку з чим, станом на 14 січня 2018 року Банком утворилася заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за тілом кредита 10847,04 грн.

25. На підставі викладеного позовну вимогу АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором б/н від 26 листопада 2013 року, а саме - заборгованість за тілом кредита в сумі 10847 грн. 04 коп. слід задовольнити.

Оцінка суду:

26. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

27. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

28. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

29. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

30. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Висновок суду:

31. Відповідно до укладеного 26 листопада 2013 року договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 14861,78 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

На підставі вказаного договору відповідач ОСОБА_2 з грудня 2013 року отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки за користування кредитом. Останній платіж щодо повернення боргу з кредиту та по відсоткам відповідач в сумі в сумі 3 грн. здійснила 11 червня 2015 р.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 14 січня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед Банком становить: загальна заборгованість за тілом кредитом в сумі 10847,04 грн., а також нараховано відповідачу за вказаний період заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7197,30 грн.

32. На підставі викладеного позовну вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7197 грн. 30 коп. слід задовольнити.

Оцінка суду:

33. Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості за пенею, а також штрафів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пеня за своєю правовою природою є неустойкою.

34. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

35. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання) як зазначено в п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

36. Слід зауважити, що умови споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013).

Висновок суду:

37. Встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем свого зобов"язання за кредитним договором спричинено позивачу збитки в розмірі сум заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 10847,04 грн. та заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит в сумі 7197,30 грн., які даним рішенням вирішено стягнути.

38. Згідно розрахунку заборгованості станом на 14 січня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед Банком становить: заборгованість за пенєю та комісією - 15865, 32 грн.; штрафи, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1699,45 грн.

39. Враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України зменшити загальну суму пені до 2000 грн., оскільки на думку суду, саме такий розмір є справедливим, розумним та співмірним, виходячи з встановлених фактичних обставин.

40. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1699,45 грн., то вони не підлягають задоволенню і суд прийшов до такого висновку виходячи з наступного.

41. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

42. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

43. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

44. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

45. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в зв'язку зі стягненням з відповідача заборгованості з пені, у стягненні штрафу слід відмовити.

46. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 530, 536, 549, 553, 554, 610, 611, 1048-1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 листопада 2013 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 26 листопада 2013 року, а саме: заборгованість за тілом кредита в розмір 10847 грн. 04 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7197 грн. 30 коп. та заборгованість за пенею в розмірі 2000 грн., а також судовий збір в сумі 992 грн. 39 коп., а всього 21036 грн. 73 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

Позивач : Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт Серії НОМЕР_3 виданий Світловодським РС УДМС України в Кіровоградській області 17 жовтня 2013 року.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом