Провадження №2/748/579/20
Єдиний унікальний № 748/1288/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черниської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, Чернігівської районної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСГП ім. Шевченка, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0215609 від 23 жовтня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 вересня 1996 року № 430, розміром 4,20 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом.Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка, розміром 4,20 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на яку померла мала право відповідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0215609 від 23 жовтня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 вересня 1996 року № 430, оскільки працювала у колгоспі ім. Шевченка та була членом КСГП. Позивач є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті матері та в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_2 отримала сертифікат незаконно. Позивач зазначає, що не може прийняти спадщину та розпоряджатись майном на власний розсуд, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів - Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та Чернігівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без їх участі, а рішення прийняти на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 26 (а.с.17).

Заповітом від 14 листопада 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Черниської сільської Ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с.16).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,20 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка, с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно із записами в Трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 08 січня 1964 року прийнята на посаду обліковця в колгосп ім. 1-го Травня де працювала до 1985 року. (а.с.18)

Розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 430 від 20 вересня 1996 року вирішено забезпечити районному відділу земельних ресурсів виготовлення та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) ( а.с.24).

Протоколом засідання правління № 10 від 13 жовтня 1997 року вирішено включити до списку громадян, які мають право на отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 (а.с.15-27).

Додано до розпорядження додаток, в якому під номером 606 вказано прізвище ОСОБА_2 с. Клочків, без визначення розміру земельної ділянки (а.с.27-28).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 була включена до списку громадян членів КСГП ім. Шевченка, які мають право на земельну частку (пай) та отримала відповідний Сертифікат на земельну частку пай, який в подальшому не було визнано недійсним та не був скасований.

З Архівної довідки Чернігівської районної державної адміністрації від 02 березня 2020 року вбачається, що відповідно списку громадян станом на 10 лютого 2000 року, ОСОБА_2 було помилково видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.23,29).

Згідно довідки Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 18 грудня 2019 року, ОСОБА_2 незаконно виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0215609 по колишньому КСГП ім. Шевченка, оскільки ОСОБА_2 внесена до списків громадян, які отримали сертифікати незаконно (а.с.20).

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що подається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати па право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі і на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних лілянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-Р/ основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 у п.1 визначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

П. 2 даного Указу визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання ксп державного акта на право колективної власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що відповідно до статті 1125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом направо власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 1217, 1233, 1268 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і є таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Зважаючи на те, що виникнення спадкових прав у особи в даному випадку пов`язується зі здійсненням спадкування, суд вважає, що позивач набув його після смерті матері.

Родинні відносини між ОСОБА_1 та його померлою матір`ю підтверджуються копією свідоцтв про народження позивача (а.с.9).

Згідно довідки Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала разом із сином ОСОБА_1 та невісткою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції України (м. Суми) 11 серпня 2018 року була відкрита спадкова справа № 458 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 , який прийняла спадщину за заповітом. 07 березня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 4,20, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка села Черниш Чернігівського району Чернігівської області.

Листом державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 4,20 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0215609 від 23 жовтня 1996 року, виданого ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 вересня 1996 року № 430, оскільки згідно повідомлення Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_2 незаконно отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) та внесена до списків громадян, які отримали сертифікати незаконно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання за ним права власності у разі коли воно оспорюється або у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Відповідно до частини другої статті 2 цього Закону України одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 серпня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприєства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, оскільки померлій ОСОБА_2 видано сертифікат на земельну частку( пай), його не скасовано, не визнано недійсним, позивач набув у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), однак у зв`язку з тим, що це право оспорюється, позивач не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, ст. 392, 1217, 1233, 1268 ЦК України, ст. 81, 125, 131, 158 Земельного кодексу України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючим у АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 4,20 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває в КСГП ім. Шевченка с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.