Справа № 274/5843/19 Провадження № 2/0274/560/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Гуменюк О.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2
доХрестівської міської ради Донецької області
провизначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк - два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що вона пропустила строк, встановлений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, але з поважних причин, оскільки її батько - ОСОБА_3 , помер на тимчасово окупованій території, отримати документ, який би підтверджував його смерть, вона змогла вже після того, як пропустила зазначений строк.

Ухвалою від 19.09.2019 р. справу передано на розгляд Чернігівському районному суду Запорізької області.

Ухвалою від 24.10.2019 р. Чернігівського районного суду Запорізької області справу передано на розгляд Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області.

Оскільки спори між судами про підсудність не допускаються (частина перша статті 32 Цивільного процесуального кодексу України), ухвалою від 21.11.2019 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Від Хрестівської міської ради Донецької області заяви про визнання позову або відзив не надходили.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хрестівка (попередня назва - м. Кіровське) Донецької області (знаходиться на тимчасово окупованій території України), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.05.2019 р. та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.05.2019 р. у справі № 274/2449/19, яке набрало законної сили (а. с. 5, 9).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.08.1962 р. та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.05.2019 р. у справі № 274/2449/19, яке набрало законної сили (а. с. 8, 9).

Тобто, зважаючи на статті 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом.

Постановою від 06.09.2019 р. № 1922/02-32 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , у зв`язку пропуском строку, встановленого законодавством України, для прийняття спадщини (а. с. 6).

Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином ОСОБА_1 як така, що на час відкриття спадщини постійно з ОСОБА_3 не проживала, для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви та постанови від 06.09.2019 р. № 1922/02-32 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Між тим, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлена можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю таких спадкоємців, яка підтверджується постановою від 06.09.2019 р. № 1922/02-32 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 пропустила строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що її батько - ОСОБА_3 , помер на тимчасово окупованій території, отримати документ, який би підтверджував його смерть, вона змогла вже після того, як пропустила зазначений строк.

Згідно з пунктом 2.1 пункту 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Таким чином відсутність документа, який би підтверджував смерть ОСОБА_3 , не перешкоджала ОСОБА_1 у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки цей документ не є необхідним для цих дій та заведення спадкової справи, а відтак невчинення нею цих дій не пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких вона не вчинила ці дії, не є поважними.

Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, відсутні, а Хрестівська міська рада Донецької області проти задоволення позову не заперечила, Суд вважає, що визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_3 ) до Хрестівської міської ради Донецької області (Донецька область, м. Хрестівка, вул. Шахтарська, 39, відомості про код ЄДРПОУ відсутні) задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут