Справа № 372/1437/20
Провадження № 2-1209/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Бенчук О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» про визнання договорів недійсними та визнання права власності, треті особи ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві, Регіональний сервісний центр МВС в Київській області,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним Договір комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладений між ТОВ«М.В.Л.ГРУП»та ОСОБА_1 , Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладений між ТОВ«М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_6 , Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року № 8046/2019/1352495, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 НОМЕР_11 , набутий ним за Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 18.04.2017 року № 8046/2017/420558.

В обгрунутвання позову позивач зазначає, що 18.04.2017 року ОСОБА_1 придбав транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 НОМЕР_11 шляхом укладення в Територіальному сервісному центрі 8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.04.2017 року № 8046/2017/420558 за ціною 49 000 грн., та цього ж дня зареєстрував його в Територіальному сервісному центрі МВС № 8046, де отримав свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 та номерні знаки: НОМЕР_3 . 12.11.2018 року ОСОБА_1 передав транспортний засіб у тимчасове користування ОСОБА_7 , який через деякий час перестав виходити на зв`язок і автомобіль не повертав, у зв`язку з чим 11.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення злочину та 13.03.2019 року відомості за нею внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002533 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом). Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року в справі № 760/22285/19 затверджено угоду про примирення, укладену 30.07.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, а ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави. Речовий доказ: автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 залишено у ОСОБА_1 . Вирок суду набрав законної сили 14.02.2020 року.

Під час досудового розслідування встановлено та вбачається з матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_7 продав транспортний засіб ОСОБА_6 , який 06.12.2018 року в Територіальному сервісному центрі 3247 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області перереєстрував його на себе на підставі Договору купівлі-продажу від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладеного між ним та ТЗОВ «М.В.Л. ГРУПП», яке діяло за Договором комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладеним між ТЗОВ «М.В.Л. ГРУПП» та невстановленою особою яка підробила підпис ОСОБА_1 . Після перереєстрації транспортного засобу ОСОБА_6 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_5 та номерні знаки: НОМЕР_6 . Відповідно до висновку експерта від 24.06.19 № 17-3/691 за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, підпис, розташований у Договорі комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364 у місці відведеному ДЛЯ Комітента - виконаний НЄ ОСОБА_1 . У подальшому, ОСОБА_6 згідно нотаріально посвідченої довіреності від 11.02.2019 року доручив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 бути його представниками з питань, пов`язаних із розпорядженням та управлінням (продати, перереєструвати, зняти з обліку, обміняти, здати в оренду, експлуатувати, за ціною та на умовах на розсуд представників), належним йому транспортним засобом із правом діяти окремо один від одного. В свою чергу, ОСОБА_8 згідно нотаріально посвідченої довіреності від15.02.2019 року уповноважив ОСОБА_4 бути представником ОСОБА_6 з питань, пов`язаних із розпорядженням та управлінням (продати, перереєструвати, зняти з обліку, обміняти, здати в оренду, експлуатувати, за ціною та на умовах на розсуд представників), належним ОСОБА_6 транспортним засобом 18.02.2019 року ОСОБА_4 виставив автомобіль на продаж на сайтах «RST», « AUTO RIA », «OLX» року ОСОБА_1 відслідкував транспортний засіб за допомогою встановленого в ньому GPS трекера (маячка) та зустрівся зі ОСОБА_4 , де повідомив йому, що транспортний засіб належить йому, після чого ОСОБА_4 12.03.2019 року, діючи від імені ОСОБА_6 - продав автомобіль своїй матері ОСОБА_5 за 49 000,00 грн. згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року № 8046/2019/1352495, оформивши його в Територіальному сервісному центрі 8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, та цього ж дня зареєстрували автомобіль, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_7 та номерні знаки: НОМЕР_8 та згідно нотаріально посвідченої довіреності від 12.03.2019 року уповноважила свого сина ОСОБА_4 бути її представником з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження належним їй транспортним засобом, з правом передовіри та виїзду за кордон строком на 3 (три) роки, ДО 12.03.2022 року.

З огляду на зазначені обставини, позивач вважає, щоефективним способом захисту його порушеного права є саме вимога про визнання договору комісії та договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності на транспортний засіб за ОСОБА_1 , без витребування майна в порядку статей 387, 388 ЦК України у останнього набувача, оскільки майно хоча і вибуло з його володіння, проте за результатами кримінального провадження (ухвалення судом вироку), повернулося до нього, що виключає необхідність застосування наведених приписів ЦК України та звертатися з віндикаційним позовом та просив суд захистити його порушене право і задовольнити позов.

Ухвалою судді від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог Регіональний сервісний центр МВС в Київській області.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вважав, що позивач мав можливість звернутися з позовом про відшкодування шкоди до засудженої особи, оскільки його довіритель є добросовісним набувачем.

Відповідачі ОСОБА_6 та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» в судове засідання не з`явились, про день, час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, заперечень щодо позову, відзиву та клопотань про відкладення справи до суду не подавали, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечував, просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на ту обставину, що він придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_8 за дорученням. Фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, гроші на вказаний автомобіль йому дала мати - ОСОБА_5 . Вказаний автомобіль він намагався продати, оскільки йому потрібні були кошти. Коли його автомобіль було відслідковано позивачем, та останній з ним зустрівся, він вирішив офіційно продати спірний автомобіль своїй матері.

Представник третьої особи, Регіонального сервісного центру МВС в Київській області, в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, оскільки розпочато процедуру ліквідації Регіонального сервісного центру МВС і він зараз перебуває у стані припинення. Окрім того, представник надіслав до суду письмове пояснення по справі, в якому зазначив, що операція з перереєстрації транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 НОМЕР_11 територіальним сервісним центром № 3247 РСЦ МВС в Київській області проводилась з дотриманням вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2017 року ОСОБА_1 придбав транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 НОМЕР_11 , шляхом укладення в Територіальному сервісному центрі 8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.04.2017 року № 8046/2017/420558 за ціною 49000 грн. та цього ж дня зареєстрував його в Територіальному сервісному центрі МВС № 8046, де отримав свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_2 та номерні знаки: НОМЕР_3 .

12.11.2018 року ОСОБА_1 передав у тимчасове користування ОСОБА_7 свій транспортний засіб, останній через деякий час перестав виходити на зв`язок і автомобіль не повертав, у зв`язку з чим 11.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення злочину.

13.03.2019 року відомості за заявою ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002533 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом).

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року в справі № 760/22285/19 затверджено угоду про примирення, укладену 30.07.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні за № 0002533 та визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави. Речовий доказ: автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 залишено у ОСОБА_1 . Зазначений вирок суду набрав законної сили 14.02.2020 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 продав транспортний засіб ОСОБА_6 , який 06.12.2018 року в Територіальному сервісному центрі 3247 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області перереєстрував його на себе на підставі Договору купівлі-продажу від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладеного між ним та ТЗОВ «М.В.Л. ГРУПП», яке діяло за Договором комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладеним між ТОВ «М.В.Л. ГРУПП» та невстановленою особою яка підробила підпис ОСОБА_1 , а після перереєстрації транспортного засобу ОСОБА_6 отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_5 та номерні знаки: НОМЕР_6 .

Відповідно до висновку експерта від 24.06.2019 року № 17-3/691 за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0002533, підпис, розташований у Договорі комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364 у місці відведеному для Комітента - виконаний не ОСОБА_1

ОСОБА_6 згідно нотаріально посвідченої довіреності від 11.02.2019 року доручив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 бути його представниками з питань, пов`язаних із розпорядженням та управлінням (продати, перереєструвати, зняти з обліку, обміняти, здати в оренду, експлуатувати, за ціною та на умовах на розсуд представників), належним йому транспортним засобом із правом діяти окремо один від одного.

ОСОБА_8 згідно нотаріально посвідченої довіреності від 15.02.2019 року уповноважив ОСОБА_4 бути представником ОСОБА_6 з питань, пов`язаних із розпорядженням та управлінням (продати, перереєструвати, зняти з обліку, обміняти, здати в оренду, експлуатувати, за ціною та на умовах на розсуд представників), належним ОСОБА_6 транспортним засобом.

18.02.2019 року ОСОБА_4 виставив автомобіль на продаж на сайтах «RST», « AUTO RIA », «OLX» року.

11.03.2019 року ОСОБА_1 відслідкував транспортний засіб за допомогою встановленого в ньому GPS трекера (маячка) та зустрівся зі ОСОБА_4 , де повідомив йому, що транспортний засіб належить йому. Вказана обставина визнається сторонами в судовому засіданні.

ОСОБА_4 12.03.2019 року, діючи від імені ОСОБА_6 - продав автомобіль своїй матері ОСОБА_5 за 49 000 грн. згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року № 8046/2019/1352495, оформивши його в Територіальному сервісному центрі 8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, та цього ж дня автомобіль був зареєстрований і ОСОБА_5 отримала свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_7 та номерні знаки: НОМЕР_8 .

Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 12.03.2019 року ОСОБА_5 уповноважила свого сина ОСОБА_4 бути її представником з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження належним їй транспортним засобом.

З встановлених судом обставин вбачається, що майно, а саме транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», номер кузова: НОМЕР_4 , вибуло з володіння позивача не з його волі незаконним шляхом, проте в подальшому було йому повернуто за вироком суду від 14.01.2020 року.

На час вирішення спору спірне майно фактично знаходиться у позивача.

Зазначені обставини відповідачами в процесі розгляду справи не спростовані.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

За договором комісії (ч.1 ст.1011 ЦК України) одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього.

Згідно з положенням ст.1018 ЦК України майно, придбане комітентом за рахунок комітента, є власністю комітента. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що комісіонер хоча й укладає договір-купівлі продажу майна від свого імені, але право власності на зазначене майно комітента він не набуває.

Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки позивач як власник спірного майна не брав участі у підписанні договору комісії, його волевиявлення на відчуження автомобіля було відсутнє, в момент вчинення правочину не дотримані вимоги, встановлені частинами другою та третьою статті 203 ЦК України, що тягне недійсність правочину.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Суд погоджується з доводами позивача, що способом захисту порушеного права власності позивача на спірний автомобіль є визнання недійсним договору комісії від 04.12.2018 року №6726/18/024364, що укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУПП» та ОСОБА_1 .

На підтвердження заявлених позовних вимог, щодо визнання оспорюваного правочину, договору комісії недійсним, позивачем був наданий висновок експерта від 24.06.2019 року № 17-3/691 судової почеркознавчої експертизи, згідно якого підписрозташований у Договорі комісії від 04.12.2018 року № 6726/18/024364 у місці відведеному для Комітента - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З встановлених судом обставин вбачається, що останній набувач майна за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 не визнає право власності позивача на транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 НОМЕР_11 , сумнівається в належності майна позивачеві та не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, до того ж, вона має до майна власний інтерес. Разом із тим, право власності ОСОБА_1 на майно підтверджується Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 18.04.2017 року № 8046/2017/420558.

Відповідно до статті 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, а також беручи до уваги те, що діючий Порядок не надає можливості попередньому власнику зареєструвати транспортний засіб на підставі рішення суду про визнання договору комісії недійсним, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 НОМЕР_11 .

У частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.12.2018 року № 6726/18/024364, укладеного між ТОВ«М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_6 та договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року № 8046/2019/1352495, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустими доказами які б обґрунтовували заявлені позовні вимоги та підстави недійсності правочину в момент їх вчинення, недодержання яких стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. ст. 203, 215 ЦК України, саме на момент вчинення правочину та свідчили б про порушення його прав при укладенні зазначених договорів купівлі-продажу транспортного засобу.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.203,215, 216, 236, 392, 1011, 1018 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» про визнання договорів недійсними та визнання права власності, треті особи ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві, Регіональний сервісний центр МВС в Київській області задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір комісії від 04.12.2018 року №6726/18/024364 укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУПП» та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 НОМЕР_11 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» судові витрати у розмірі 2590 грн. 80 коп. з кожного.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_9

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_10

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП», місце знаходження, 33003, м.Рівне, вул.Пухова, 83, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15 вересня 2020 року.

Суддя Т.В. Проць