Справа № 583/5178/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 09.12.2019 р. під час судового засідання в режимі онлайн трансляції по справі № 583/2674/18 щодо викрадення нею ( ОСОБА_1 ) у відповідачки ОСОБА_2 документів; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, розповсюджену 09.12.2019 р. щодо викрадення нею у ОСОБА_2 документів через ЗМІ; заборонити ОСОБА_2 поширювати інформацію, якою порушуються її ( ОСОБА_1 ) особисті немайнові права; зобов`язати відповідача вибачитися у неї в ЗМІ за приниження її честі і гідності та розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 100000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні 09.12.2019 р. під час розгляду справи №583/2674/18 повідомила, що вона ( ОСОБА_1 ) викрала в неї документи. Зазначає, що поширена відповідачкою інформація, доведена третім особам через он-лайн трансляцію судового засідання Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/2674/18, є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності і поширена інформація порушує її (позивачки) особисті немайнові права. Відповідачкою порушено право на повагу до честі і гідності. Також неправомірними діями відповідачки щодо порушення її права на повагу честі і гідності їй (позивачці) була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона (позивачка) зазнала у зв`язку з цим та яку оцінює в 100000 грн. і просить стягнути з відповідачки на її користь.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 02.01.2020 р. відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачка ОСОБА_3 отримала 11.01.2020 р. та 23.01.2020 р. подала до суду відзив-заперечення на позовну заяву, в якій просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви в повному обсязі; визнати зловживання позивачкою процесуальними правами та застосувати наслідки, передбачені процесуальним законом, а саме залишити позовну заяву без розгляду. Свої заперечення мотивує тим, що вона ( ОСОБА_2 ) познайомилася з ОСОБА_1 , яка викликала в неї довіру та допомагала писати документи до суду. В жовтні 2019 р. вона ( ОСОБА_2 ) разом з ОСОБА_1 поїхала в АДРЕСА_1 , щоб закрити будинок та виявила на порозі будинку документи на будинок. ОСОБА_1 забрала ці документи для вивчення та не повернула їх їй, перестала відповідати на дзвінки і обманювала, що передала документи через ОСОБА_4 . Вважає, що ОСОБА_1 вчинила викрадення документів за попередньою змовою з сільською радою с. Комиші. З огляду на вчинення таких дій, вона ( ОСОБА_2 ) на запитання судді Ільченко В.М. в судовому засіданні відповіла, що ОСОБА_1 викрала в неї документи і що вона їй не довіряє. Крім того, зазначила, що 18.12.2019 р. вона ( ОСОБА_2 ) звернулася до поліції з заявою про злочин, про те, що ОСОБА_1 шляхом введення її в оману заволоділа документами на домоволодіння ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

28.01.2020 р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив заперечення на позовну заяву, в якому просить розгляд справи здійснювати за викликом сторін для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, задовольнити позов в повному обсязі. Також зазначила, що згідно довіреності вона (позивачка) була представником відповідачки, адже відповідачка кожного дня їй телефонувала для отримання будь-яких консультацій та підготовки тих чи інших документів. Коли вона (позивачка) відмовилася бути представником ОСОБА_2 , то остання приїхала до неї за своїм братом ОСОБА_6 та сестрою свого чоловіка, яка була в машині, та повідомили, щоб вона (позивачка) повернула їм довіреності та копії документів. Вона (позивачка) повернула всі документи, але відповідачка розпочала говорити про неї недостовірну інформацію третім особам, називаючи її «шахрайкою». Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 р ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Охтирка відповідачка безпідставно називала її (позивачку) шахрайкою в приміщенні магазину та на вулицях м. Охтирка, і оскільки це не відповідає дійсності, є незаконним та протиправним, а відповідачка в такий спосіб намагалася нашкодити їй (позивачці), її родині та її репутації, 28.11.2019 р. вона (позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, і 02.12.2019 р. відкрито провадження у справі №583/4984/19. Після отримання ухвали про відкриття провадження відповідачка не звернулася до відповідних органів, а і надалі розповсюджувала неправдиву та недостовірну інформацію третім особам. І лише коли вона (позивачка) звернулася до суду з позовом по даній справі, відповідачка, щоб уникнути відповідальності, намагається сфабрикувати наявність злочину, а тому зазначає, що 18.12.2019 р. звернулася до поліції з заявою про злочин. Але станом на 24.01.2020 р. їй (позивачці) про це нічого не було відомо, її (позивачку) ніхто не опитував, жодного судового рішення, яке б визнало її (позивачку) шахрайкою не існує. Без рішення суду, яке б надавало відповідачці право називати її (позивачку) шахрайкою, відповідачка під час он-лайн трансляції справи № 583/2674/18 третім особам повідомляла, що вона (позивачка) є шахрайкою. Подання відповідачкою заяви про злочин не надає відповідачці права розповсюджувати про неї (позивачку) недостовірну інформацію. Також зазначила, що її (позивачки) стан здоров`я погіршився саме у зв`язку з неправомірними діями відповідачки, вона (позивачка) втратила сон, має постійний головний біль, підвищений внутрішньочерепний тиск, біль в частині грудної клітки, з цього приводу вона проходить лікування, на яке витрачаються значні кошти. Вважає вказану суму компенсації моральних страждань по даній справі в розмірі 100000 грн., в зв`язку з незаконними та неправимірними діями відповідачки стосовно оприлюднення неправдивої та недостовірної інформації про неї (позивачку), як про шахрайку, належною та такою, що може компенсувати її душевні страждання, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Також 12.02.2020 р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду пояснення, в яких зазначила, що відповідачкою ОСОБА_2 не було надано жодного доказу у передбачений ЦПК України спосіб, які б надавали відповідачці законі підстави називати її (позивачку) шахрайкою. Наявність витягу з ЄРДР, хоч і після її (позивачки) звернення до суду з позовом по цій справі, не надає права відповідачці по справі ОСОБА_2 називати її шахрайкою, до того часу, поки вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. А оскільки вона (позивачка) не вчиняла жодних незаконних дій, то такий вирок відсутній і на даний час, і на момент розповсюдження відповідачкою завідомо неправдивої та недостовірної, образливої інформації, саме тому вона (позивачка) вимушена звернутись з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, та просить задовольнити позов в повному обсязі, в тому числі і моральну шкоду.

Заявлене позивачкою клопотання про здійснення розгляду справи за викликом сторін задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 02.02.2020р. вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Фактично позивачем не зазначено будь-яких обставин, що перешкоджають ухваленню судового рішення за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з частиною другою та третьою статті 34 Конституції України і статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (абзац 2 пункту 15 постанови Пленуму № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.

Оціночні судження не підлягають спростуванню. Позивач має можливість захистити свої права через надане йому законодавством права на відповідь.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 161/4052/16-ц (провадження № 61-7181св18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач поширювала інформацію, на спростування якої пред`явлено позов, в межах судового засідання при розгляді цивільної справи № 583/2674/18, при цьому здійснювалась онлайн-трансляція судового засідання на каналі YouTube "Судова влада України". На веб-сторінці Охтирського міськрайонного суду веб-порталу "Судова влада України" в розділі «Архів трансляцій» розміщено онлайн-трансляцію судового засідання по даній справі від 09.12.2019 р.

Судом встановлено, що 09.12.2019 р. під час судового засідання Охтирського міськрайонного суду по цивільній справі № 583/2674/18 за позовом ОСОБА_7 до Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи Охтирська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно, стягнення моральної шкоди, онлайн-трансляція якого здійснювалась на каналі YouTube "Судова влада України", ОСОБА_2 на запитання головуючого судді щодо причин неявки в судове засідання представників позивача повідомила суду, що «з ОСОБА_1 вона довіреність розторгла, так як вона викрала в неї документи, ввела в оману».

На думку суду, в даному випадку ОСОБА_2 виклала свої оціночні судження щодо причин розторгнення довіреності між позивачем та її представником - ОСОБА_1 по даній справі, зміст відповіді на запитання суду не містить нецензурних висловлювань чи брутальних слів. Інформація, спростування якої вимагає позивач, є результатом участі відповідача в судовому засіданні, висловлювання відповідачки містять такі мовні засоби, які свідчать про те, що поширена відповідачем інформація є оціночним судженням, яку відповідач не розповсюджувала поза межами судового засідання. Критична оцінка відповідачем дій позивача при виконанні нею доручення з представництва інтересів особи в суді не може визнаватися відомостями, що порочать особу позивача.

Таким чином, оскільки не відбулось поширення недостовірної інформації у вигляді фактів щодо позивача, відсутній склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення вимог позивача.

Оціночні судження не є предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки й поглядів відповідача, не можуть бути перевіреними на предмет відповідності їх дійсності.

Оскільки правових підстав для задоволення позову в частині визнання недостовірною інформації та її спростування немає, то відсутні підстави й для відшкодування моральної шкоди, так як дана вимога є похідною.

Вимоги позивачки про заборону відповідачу поширювати про неї недостовірну інформацію, якою порушуються її особисті немайнові права, є безпідставною, оскільки спрямована на майбутнє і не стосується вже порушених прав позивачки, що не передбачено статтями 15-16 ЦК України.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації слід залишити без задоволення.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2020 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у вказаній справі.

Позивачем було заявлено п`ять вимог 4 немайнового характеру та 1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме позовної заяви: немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі: з 1 січня 2102 гривень.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 136 ЦПК України суд не вбачає, оскільки позивачка є працездатною, отримує певні доходи. Однак, враховуючи її майновий стан, те, що вона є вдовою, має на утриманні малолітню дитину, її сімя є малозабезпеченою, суд вважає за можливе, з урахуванням принципів законності, виваженості, справедливості, пропорційності, зменшити розмір судового збору та стягнути з позивачки на користь держави судовий збір відповідно до ст.136, ч.1 ст.141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн., що буде законним, справедливим з урахуванням складності справи, справедливого балансу між інтересами держави в стягненні збору, з одного боку, та позивачки в можливості звернення до суду з другого.

На підставі викладеного, ст. ст. 201, 277, 280, 297 ЦК України, закону України «Про інформацію», керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 81, 136, 141, 263-265, 274 -279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без задоволення за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова