ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3511/20 Справа № 216/2049/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Чубіна А.В.,

сторони справи:

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року про закриття провадження у цивільній справі, постановленої суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року закрито провадження у цивільній справі, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник позивача КПТМ "Криворіжтепломережа" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги, що договір про надання послуг укладався між відповідачем, як фізичною особою, а не ФОП, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, проте неявка сторін в судове засідання не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положенням п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України й виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою- підприємцем, тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду, вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частиною1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах уже визначала співвідношення понять фізичної особи та ФОП і їх правових статусів, оскільки вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, який статус у спірних правовідносинах має відповідач.

Зокрема, у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що якщо стороною спору про надання комунальних послуг є громадянин як фізична особа - власник об`єкта нерухомого майна, який мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, але втратив цей статус на будь-якій стадії судового розгляду, то зміна статусу не зумовлює наслідків у вигляді зміни юрисдикційності такої справи і відповідно закриття провадження у ній, оскільки на час відкриття місцевим судом цивільного провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду, адже у даному спорі вказана особа виступає як фізична особа - власник нерухомого майна, а не суб`єкт підприємницької діяльності.

Як видно з матеріалів справи, договір купівлі-продажу теплової енергії №11446 від 02 серпня 2016 року укладений між КПТМ "Криворіжтепломережа" та ОСОБА_1 , як фізичною особою- власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про реєстрацію відповідача ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця. У відомостях, на які посилається суд, відсутня інформація про те, що відповідач є зареєстрованою у встановленому порядку та діючою ФОП (а.с.70-71).

Навпаки, за відомостями ДП «Національні інформаційні системи» ОСОБА_1 не перебуває в процесі припинення, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП недійсне (а.с.90-91).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не з`ясовано чи використовує відповідач це приміщення для ведення господарської діяльності, тому висновок що справа не підсудна до розгляду Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства, є передчасним.

Крім того, як видно з тексту позовної заяви КПТМ "Криворіжтепломережа" вимоги про стягнення заборгованості за теплову енергію просить суд стягнути з ОСОБА_2 в сумі 10311,50 грн. Проте, судом не з`ясовано, хто є ОСОБА_2 в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року скасувати та повернути цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: