Справа № 2-2363/11
№ провадження 2-зз/646/12/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Демченко С.В.,

секретар судового засідання - Лук`янова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові клопотання адвоката Невольніченка Олексія Олександровича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру,

установив:

Адвокат Невольніченко О.О., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру. В обґрунтування клопотання зазначив, що вищевказана справа знаходилась в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова. У порядку вжиття заходів забезпечення позову ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2011 року накладений арешт на частину квартири АДРЕСА_1 . При цьому, при винесенні вказаної ухвали була допущена помилка в зазначенні номеру квартири, оскільки позивачка з відповідачем проживали за адресою: АДРЕСА_2 , однак арешт був накладений на сусідню квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_4 . Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2012 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру залишено без розгляду. Оскільки на даний час відпала необхідність у продовженні застосування вищевказаних заходів забезпечення позову, представник позивачки просить їх скасувати.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку.

Представник позивачки - адвокат Невольніченко О.О. у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та участі позивачки, просив клопотання задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.

Враховуючи, що розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Суд встановив, що у провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_2 у порядку забезпечення позову за заявою позивачки накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка відповідно до змісту ухвали була приватизована відповідачем під час шлюбу у 2006 році.

За результатами розгляду справи ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ухвала набрала чинності.

З матеріалів, наданих представником позивача, вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2008 року шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

03 жовтня 2011 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , зареєстрований у виконавчому комітеті Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №20, та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Заочним рішшенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано.

04 квітня 2020 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , зареєстрований Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за актовим записом №64, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на " ОСОБА_9 ".

З копії свідоцтва про право власності р.№ НОМЕР_1 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 12 липня 1994 року на підставі розпорядження № 23350 від 12 липня 1994 року, слідує, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 221716596 від 27 серпня 2020 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності р.№ НОМЕР_1 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 12 липня 1994 року.

Відповідно до вимог ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Згідно з ч.ч. 9- 11 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім цього, згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що на даний час підстав для забезпечення позову немає, оскільки позовна заява, задля забезпечення якої за заявою позивачки було накладено арешт, залишена без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили.

Крім того, суд приймає до уваги також той факт, що спірна квартира АДРЕСА_1 з 1994 року на законній підставі належить іншій особі ОСОБА_4 , яка не була стороної по справі, та права якої як законного власника майна на даний час порушуються.

Дослідивши вищезазначені матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки підстав для забезпечення позовних вимог відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката Невольніченка Олексія Олександровича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які було вжито на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2011 року по цивільній справі № 2-2363/11 за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності, а саме - зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала в частині скасування заходів забезпечення позову підлягає виконанню органами або суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили направити заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м.Харкова.

Повний текст ухвали складений 14 вересня 2020 року.

Суддя С.В. Демченко