УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8838/20

Номер провадження 2/712/2240/20

11 вересня 2020 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси м. Черкаси Марцішевська О.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру МВС в черкаській області про поновлення на роботі, виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної допомоги та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в черкаській області (м. Черкаси, вул.. Л.Українки, 21) про поновлення на роботі, виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної допомоги та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 10 квітня 2019 року вона була прийнята на роботу провідного консультанта-адміністратора в ТСЦ № 7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області. Звільнена з займаної посади в червні 2019 року. В червні 2019 року прийнята на посаду адміністратора в ТСЦ № 7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області. В червні 2019 року нею прийнята присяга державного службовця. Призначення на посаду та звільнення з даної посади регламентується положеннями Кодексу законів про працю України та Законом України «Про державну службу».

12 березня 2020 року вона ознайомилася з попередженням про звільнення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року № 79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», наказу МВС України від 03.03.2020 р. № 218 «Про утворення ліквідаційних комісій територіальних органів з надання сервісних послуг МВС», в якому було зазначено, що її попереджають про припинення державної служби на підставі пункту 1-1 частини 1, абзацу 1 частини 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області та звільнення із займаної посади не раніше 30 календарних днів з дня попередження. Також зазначалося, що право роботодавця на її звільнення у зв`язку з ліквідацією РСЦ МВС в Черкаській області наступає з 11 квітня 2020 року.

З 10 квітня по 14 серпня 2020 року позивач перебувала у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологах.

13 серпня 2020 року мною позивачем подано заяву про надання їй соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Заяву було отримано працівником РСЦ МВС в Черкаській області, про що зроблено відповідний запис. В телефонній розмові з ОСОБА_2 (працівником відділу кадрів РСЦ МВС в Черкаській області) позивачу було повідомлено що вона звільнена з 14 серпня 2020 року і має отримати трудову книжку та копію наказу про звільнення. Так як у позивача одномісячне немовля, вона мешкає за 100 км. від м. Черкаси, в м. Звенигородка, а також в зв`язку з поширенням інфекційного захворювання COVID -19 особисто позивач не може приїхати до м. Черкаси, тому 10 серпня 2020 року позивач уклала договір - доручення про надання юридичних послуг з адвокатом Білокур А.В. в якому зокрема зазначено, що адвокат Білокур А.В. є її представником з правом представляти її інтереси в усіх органах, установах, організаціях, судах...., з правом виконання всіх дій пов`язаних із захистом її інтересів.

Її представник з`явився до РСЦ МВС в Черкаській області 14 серпня та подав заяву про отримання трудової книжки та копії наказу про звільнення з копією договору - доручення. На що їй в усній формі було відмовлено посилаючись на те, що представнику потрібно надати нотаріально посвідчене доручення або з`явитися позивачу особисто. Лише 17 серпня 2020 року позивачем було отримано повідомлення № 31/23-1174 від 10.08.2020 р. в якому зазначалося, що наказом РСЦ МВС в Черкаській області від 10.08.2020 року № 71 о/с позивача звільнено з роботи відповідно до пункту 11 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року № 79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», із припиненням державної служби, 13 серпня 2020 року.

27.08.2020 року представником позивача було вдруге подано заяву, в якій позивач вимагала видати її представнику трудову книжку, копію наказу про звільнення, а також зазначила що відповідач повинен виконати вимоги ст. 184 КЗпП України та здійснити всі можливі заходи для її працевлаштування, а також виплатити їй матеріальну допомогу відповідно до норм законодавства України. На цей час позивач не отримала ні трудової книжки, ні копії наказу про звільнення, ні жодних відповідей.

Вважаю, що протиправними діями та бездіяльністю відповідач завдав позивачу значної моральної шкоди яку вона оціную в 400 000 грн. ЇЇ здоров`я, її спокій, душевний біль, спокій її сім`ї не можливо оцінити в грошовому еквіваленті, але позивач має виваженість і оцінює її саме в таку суму. Так, на роботодавця (відповідача) покладається активний (вчинення певних дій, передбачених чинним трудовим законодавством) і пасивний обов`язок не порушувати трудові права працівників. Протиправність діяння заподіювана моральної шкоди (роботодавця) полягає в невиконанні ним своїх обов`язків щодо забезпечення законних трудових прав працівника, а також у порушенні ним законних трудових прав працівника, якщо це порушення призводить до душевних, психічних або фізичних страждань останнього. А тому протиправною можна вважати поведінку роботодавця, пов`язану з невиконанням ним юридичних обов`язків, передбачених трудовим. Відповідач цього обов`язку не виконав.

Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області про звільнення ОСОБА_1 з посади адміністратора в ТСЦ № 7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області як такий, що виданий з порушенням процедури звільнення, поновити позивача на посаду адміністратора в ТСЦ № 7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, зобов`язати Регіональний сервісний цент МВС в Черкаській області працевлаштувати позивача відповідно до вимог ст. 184 КЗпП України, зобов`язати Регіональний сервісний цент МВС України в Черкаській області видати позивачу трудову книжку із зробленими відповідними записами та копію наказу про її звільнення, стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 серпня 2020 року по день ухвалення рішення, стягнути з Регіонального сервісного центру на користь позивача матеріальну допомогу в розмірі відповідно до чинного законодавства, стягнути з Регіонального сервісного центру на користь позивача моральну шкоду в розмірі 400000грн., стягнути з Регіонального сервісного центру на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн. 00 коп.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує,чи відповідає позовна заява вимогам,встановленим ст. 175 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У пункті 2 частини першої статті 4 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 17 частини 1 вказаної статті публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова)служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень(нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

До поняття публічної служби включають діяльність працівників усіх інституцій, які виконують публічні завдання, в тому числі державна служба.

Відповідно до ч. 1 ст.3, ч. 2 та 3 ст.5 Закону України «Про державну службу», саме вказаним законом регулюються відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначається правовий статус державного службовця. При цьому дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу».

Стаття 38 Закону України «Про державну службу» вказує на те, що поняття «проходження державної служби» охоплює прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, зокрема і питань притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді адміністратора ТСЦ № 7143 Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, в червні 2019 року нею прийнята присяга державного службовця. Відповідно до попередження голови ліквідаційної комісії з ліквідації Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області ОСОБА_1 попереджалась про припинення державної служби на підставі п. 11 ч. 3 ст. 87 ЗУ Про державну служу» у зв`язку з ліквідацією Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області та спірним наказом була звільнена з посади державного сліжбовця.

Таким чином, позов пред`явлений з приводу спору про звільнення з державної служби, який є публічно-правовим, а тому має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

У постанові Великої палати Верховного Суду України від 06.02.2018 у справі № 686/13410/16-ц (провадження 14-4зц18) сформульована правова позиція, згідно з якою спори з приводу проходження державним службовцем публічної служби є предметом юрисдикції адміністративних судів України.

З урахуванням наведеного, розгляд такої справи згідно з положеннями статей 19,20 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений адміністративним судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру МВС в черкаській області про поновлення на роботі, виконання зобов`язання по працевлаштуванню, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної допомоги та стягнення моральної шкоди відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання) (ст.255 КАС України).

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 11 вересня 2020 року.