Справа № 136/26/20
провадження № 2/136/5/20
РІШЕННЯ

іменем України

"15" вересня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, -

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, - представник Іванюк В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що вона, ОСОБА_1 , є рідною тіткою малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач залишивши дітей та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться станом їх здоров`я, не дбає про їх утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ними, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання дітей, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідачем було надано до суду відзив в межах визначеного судом строку, відповідно до якого відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, аргументувавши свою позицію тим, що після смерті його колишньої дружини ОСОБА_5 , його діти залишились проживати у бабусі ОСОБА_6 (матері покійної колишньої дружини). Відповідач стверджував, що до дітей їздив та надавав кошти на їх утримання, однак у зв`язку з карантинними обмеженнями у нього не було можливості їздити, оскільки було відсутнє транспортне сполучення. Також, ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що йому не було відомо, що його дітей забрала сестра його покійної колишньої дружини ОСОБА_1 , тому він кілька разів пересилав кошти на утримання дітей на ім`я ОСОБА_6 , на підтвердження чому надав копії квитанцій грошових переказів. Ураховуючи наведене, відповідач просив суд відмовити в задоволенні даного позову у повному обсязі. Однак, 28.05.2020 через канцелярію суду надійшла заява відповідача, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на дітей визнав, щодо задоволення позову не заперечував.

Ухвалою суду від 13.02.2020 із Служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області витребувано у порядку ст. 19 СК України висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Представник третьої особи за довіреністю - Іванюк В.М. в судове засідання не з`явилась, утім надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити у повному обсязі.

03.06.2020 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх дітей, а 15.09.2020 висновок про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вказуючи на наявність правових підстав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтв про народження є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.5), ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із довідки виданої виконавчим комітетом Трощанської сільської ради Липовецького району 09.12.2019 за №478 (а.с.19) встановлено, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають в АДРЕСА_1 разом із рідною тіткою (сестрою їх матері) ОСОБА_1 , 1984 року народження, та її сім`єю - трьома дітьми та чоловіком.

Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей складених 26.11.2019 та 12.12.2019 (а.с.24, 25) діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали протягом останніх п`яти років лише з матір`ю ОСОБА_5 , вона їх самотужки утримувала та виховувала, батько дітей ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не приймав, до них не приїжджав. Після смерті матері ОСОБА_7 , з 31.08.2019 діти проживають із рідною тіткою ОСОБА_1 та її сім`єю, знаходяться на повному її утриманні. Батько дітей ОСОБА_2 не відвідує дітей, матеріальної допомоги не надає, не займається їх вихованням. В будинку де проживає сім`я є усі необхідні умови для проживання та належного розвитку усіх дітей, є окремі кімнати, у хаті чисто, охайно, діти доглянуті та нагодовані.

Із довідки виданої Ясла-садочком №2 «Малятко Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації (а.с.15) встановлено, що ОСОБА_3 , 2011 року народження, відвідував дошкільний навчальний заклад, за час перебування у ньому його батько ОСОБА_2 не приймав участі в житті та вихованні дитини, до садочка не навідувався.

Згідно із інформацією наданою Трощанською ЗОШ І-ІІ ст. (а.с.16) встановлено, що ОСОБА_3 навчається у школі, утім батько дитини не відвідує навчальний заклад та не цікавиться успіхами дитини.

Із довідки виданої КНП «Липовецький районний центр первинної медико - санітарної допомоги» (а.с.21) слідує, що з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до медичного закладу звертається тітка ОСОБА_1 , батько з дітьми не звертався до закладу.

Позивач, будучи рідною тіткою дітей, в сім`ї якої проживають діти звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було предметом розгляду Липовецькою райдержадміністрацією, за наслідками якого було складено висновок від 03.06.2020 відповідно до якого визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх дітей, а також 15.09.2020 висновок про доцільність призначення опікуном дітей ОСОБА_1 , яка приходиться їм рідною тіткою.

Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей.

За таких обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайніх заходів впливу до відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав, отож позов в цій частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з такого.

Із матеріалів справи встановлено, що 02.10.2014 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ №136/2030/14-ц, відповідно до якого з ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України на день стягнення аліментів. Аліменти стягувати з "11" вересня 2014 р. (дня подачі заяви до суду) і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання шляхом видачі судом виконавчого листа стягувачу.

08.07.2017 Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», було внесено зміни до ст.182 СК України, якою визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як було встановлено відповідач надав заперечення проти позову, в якому вказав, що йому не було відомо, що сестра його колишньої дружини ОСОБА_1 забрала його дітей, тому він кілька разів поштовим переказом направляв кошти на утримання дітей на ім`я ОСОБА_6 (матері колишньої дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в підтвердження чому надав копії квитанцій, які долучені до відзиву. Однак, відповідач в судове засідання не з`явився, але до суду направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей та стягнення аліментів.

За встановлених у ході судового розгляду обставин, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати утримання своїй дитині у частці від заробітку доходу, яка має складати 1/3 частки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині також підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні питання про встановлення опіки над малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення ОСОБА_1 їхнім опікуном, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з ч.2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Як зазначено у частинах 3 та 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування.

Статтею 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна).

Як вбачається з Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї , за адресою: АДРЕСА_2 проживають малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Житлово-побутові та майнові умови сім`ї добрі. В сім`ї достатній рівень забезпечення потреб дитини. Вік, коло занять, стан здоров`я дозволяють забезпечити виховання та проживання підопічних дітей (а.с. 24,25).

З висновку служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації про можливість громадянки виконувати обов`язки опікуна, піклувальника видно, що ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна, піклувальника.

З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дітей, враховуючи психологічний стан дітей та її думку, суд вважає за можливе призначити позивача ОСОБА_1 опікуном над малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи із наведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 280, 281, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), третя особа: Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницька обл., 22500) про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном над її неповнолітніми племінниками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 13.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1681, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко