ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-430/11
Провадження № 6/362/41/20
У Х В А Л А

12.02.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., перевіривши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року заявник звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на майно боржника - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер - :01:004:0025, загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: Київська обл.., Васильківський р-н, с. Здорівка, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку, кадастровий номер - :03:003:0007 , загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

При вирішенні питання щодо наявності підстав для призначення справи до розгляду встановлено наступне.

Діючим законодавством не визначені вимоги до форми та змісту заяви про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, тому в силу п. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Додані до подання документи всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не всі завірені належним чином.

У відповідності до ч.10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку, як юридичного факту.

Але, як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - земельна ділянка, кадастровий номер - :01:004:0025, загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: Київська обл.., Васильківський р-н, с. Здорівка, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - земельна ділянка, кадастровий номер - :03:003:0007 , загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровані і щодо нього відсутній запис щодо належності боржнику, вказана інформація надана станом на 04.09.2019 року, але не на час звернення з поданням до суду 12.02.2020 року, що позбавляє суд переконатися, що на час звернення до суду з поданням боржник не переоформив право власності на себе.

Також не долучено доказів про те, що приватний виконавець звертався до Державного земельного кадастру з приводу надання відомостей щодо реєстрації боржником права власності на земельні ділянки.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку, як юридичного факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, подання приватного виконавця, підлягає залишенню без руху, з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень, ст.ст. 175, 177, 185, 440 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко