ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1072/18 Головуючий суддя І інстанції Карімов І. В.
Провадження № 22-ц/818/4089/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Палфьорової Яни Володимирівни про витребування доказів у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Карімова І.В., по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 червня 2020 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду АТ КБ «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

При розгляді справи у суді апеляційної інстанції представником АТ КБ «ПриватБанк» заявлено клопотання про витребування доказів, а саме:

-з Чугуївської державної нотаріальної контори відомості щодо факту видачі свідоцтва про право на спадщину, осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину та про наявне спадкове майно, його вартість, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а також належним чином завіреної копії спадкової справи;

-з адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області інформацію щодо кола осіб, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30 серпня 2016 року.

-з Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» відомості щодо наявності у власності ОСОБА_2 нерухомого майна,

-з Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» відомостей щодо власника кв. АДРЕСА_2 ;

-з Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції з метою виявлення нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_2 та входить до спадкової маси;

-з органу Держгеокадастру, а самі Відділу у Чугуївському районі міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві відомості щодо наявності у власності ОСОБА_2 земельної ділянки;

-з регіонального сервісного центру МВС в Харківській області відомості щодо наявності у власності ОСОБА_2 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 транспортного засобу (легкові автомобілі, автобуси, вантажні автомобілі, причепи, напівпричепи, мотоцикли тощо).

Клопотання обґрунтовано тим, що АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор спадкодавця, самостійно не має можливості встановити всіх спадкоємців та майно, отримане у спадщину, для повного та всебічного з`ясування обставин справи, необхідно встановити дану інформацію, інакше АТ КБ «ПриватБанк» не зможе поновити свої порушені права, шляхом стягнення заборгованості зі спадкоємця, який прийняв спадщину правомірно користується спадковим майном.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи та перевіривши доводи заявленого клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено наявності поважних причин пропуску строку неподання доказів до суду першої інстанції відповідно до норм ч.ч. 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України.

Вказані норми передбачають, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 Кодексу має використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства, визначеного ст. 2 ЦПК України.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з позовом будь-яких клопотань до суду першої інстанції не подавав, участі у судових засіданнях не приймав, був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Проте, питання про витребування доказів не було предметом розгляду у суді першої інстанції. За наявності процесуальної можливості ніяких клопотань від позивача з цього приводу до суду першої інстанції не надходило.

Суд діє відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, ст.ст. 12, 13 ЦПК України, які передбачаються, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки у справі відсутні дані про те, що позивач був обмежений у здійсненні своїх прав, і зокрема у витребуванні та наданні доказів, які сторони визначають самостійно, сторони мали рівний доступ до суду та можливості у наданні до суду доказів на підтвердження своїх доводів і заперечень. Позивач всупереч передбаченому ч. 4 ст. 83 ЦПК України обов`язку не заявляв до суду першої інстанції про неможливість надання тих доказів, з приводу яких подано клопотання до суду апеляційної інстанції. Ніфяких поважних причин для такої затримки матеріали справи не містять

У суду апеляційної інстанції внаслідок цього не виникло передбаченого законом права сприяти у наданні позивачу нових доказів.

З огляду на те, що клопотання про витребування доказів не містить обґрунтувань щодо поважності причин ненадання такого клопотання у суд першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що представником позивача не доведено поважних причин, з яких відповідно до вказаної норми ст. 367 ЦПК України можливо прийняти нові докази, у задоволенні клопотання про їх витребування слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Палфьорової Яни Володимирівни про витребування доказів - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 вересня 2020 року.

Головуючий - В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський