Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районній суд, Донецької області

в складі головуючого: судді - Писанець Н.В.

при секретарі Гуровій Л.Л.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і доводи мотивує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 19.07.2006 року. В цьому будинку з 2006 року також зареєстрований її син, ОСОБА_2 , який з 2015 року у вказаному будинку не проживає. Зазначає, відповідач не здійснює плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача у зазначеному будинку немає.

Позивач зазначає, оскільки відповідач у будинку не проживає без поважних причин більше одного року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, вважає, що він втратив право користування вказаним будинком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, у своїй заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З договору куплі-продажу житлового будинку від 19.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Яценко О.М., вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 10).

З довідки про склад сім`ї №2598 від 19.07.2019 року виданого Військово-цивільною адміністрацією м. Волноваха Волноваського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_1 , 1972 року народження, дійсно прописана (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім`ї: мати ОСОБА_3 , 1945 р.н.; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чоловік ОСОБА_5 ,1967 р.н.; син ОСОБА_2 , 1992 р.н. (фактично не мешкає з 2015 року) (а.с. 5).

З копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 12.06.2004 року, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8,9).

З копії зразка трудового договору від 01.03.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав трудовий договір з ТОВ «Транс Ойл», яка знаходиться в м. Губкинський, Російська Федерація (а.с. 11).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , в будинку зареєстрована і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 2015 року, його особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований.

Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Н.В. Писанець