Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" вересня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , що документально складає 1/2 частку усього домоволодіння, житловою площею 92,3 м.кв., загальною площею 125,3 м.кв. Наголошує на тому, що належна позивачці частина будинку є самостійним житловим будинком житловою площею 46,1 кв.м, загальною площею 61,2 кв.м. з допоміжними будівлями. Земельна ділянка, площею 0,0500 га з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, як розташована за адресою: АДРЕСА_2 та на якій розташована її частка будинку, також є власністю позивачки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2020 року. Згідно з наявною в Державному реєстрі інформації власниками іншої 1/2 частки домоволодіння по АДРЕСА_3 є відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 4315. Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась та правонаступники невідомі. Відповідно до технічної документації частина домоволодіння, яка належить позивачці, розташована окремо від інших об`єктів нерухомого майна, має окремий обладнаний вхід-вихід та дозволяє при відсутності будь-яких змін та перебудов використовувати її власником як окремий об`єкт нерухомості. Вказує, що режим спільної часткової власності її домоволодіння не дозволяє їй в повній мірі використовувати майно та розпоряджатися ним, оскільки відповідачі не бажають в добровільному порядку укласти нотаріальний виділ частки. У зв`язку із цим, посилаючись на положення статті 364, 367 ЦК України, просить виділити їй в натурі нерухоме майно, а саме: 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_3 , та складається з частини житлового будинку (літера А-1), а саме з житлових кімнат 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, нежитлової прибудови (літера А2-1), загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., ганку (літера а2), гаражу (літера Ж-1), літньої кухні (літера З-1), вимощення (літера ІІ), огорожі (3,5), воріт (4), та визнати за нею право власності на вказану частину житлового будинку, як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна, та припинити право спільної власності на 1/2 частину домоволодіння.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Темір І.В. в судове засідання не прибули, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надіслали.

У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , жилою площею 92,3 кв.м. На земельній ділянці, що знаходиться у власності позивачки, кадастровий номер :01:014:0989, площею 0,050 га, розташовано: житловий будинок літ А, вбиральня літ. Б, гараж літ. Г, ліня кухня літД, сарай літ Е, паркан №1-2, замощення І, що підтверджується договором дарування від 14 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю.

Згідно з результатами останньої технічної інвентаризації встановлено, що 1/2 частина домоволодіння, яка належить ОСОБА_1 , складається з частини житлового будинку літ.А-1, а саме: житлових кімнат 2-3,2-4,2-5,2-6, нежитлової прибудови літ.А2-1, усього житловою площею 46,1 м2, загальною площею 61,2 м.2, ганку літ.а2, гаражу літ.Ж-1, літньою кухні літ.З-1, огорожі №3,№5, воріт №4, вимощення ІІ. Вбиральні літ.Б-1, літ.В-1, сараї: літ.И-1, літ.Е-1 знесені. Тамбур літ.а-1, ганки літ.а1, літ. а2, гараж ьЖ-1, літня кухня оітЗ-1, огорожа №3, №5 ворота №4, вимощення ІІ побудовані до 1992 року і не потребують відповідних документів на будівництво. Вулиця 40 років Жовтня перейменовано в вулицю Героїчну згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 28.01.2016 року №7/4-39.

Крім того, судом встановлено, що позивачці також на праві приватної власності належить ціла частка 1/1 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:014:0989, площею 0,050 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка розташована в межах: від А до Б землі Маріупольської міської ради, від Б до В будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю. Вказані відомості також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204148953 від 14.03.2020 року.

Водночас, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №207385768 від 23.04.2020 року іншими співвласниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 значаться: ОСОБА_2 , якому належить 1/8 частка домоволодіння, ОСОБА_3 , якому належить 1/8 частка домоволодіння, ОСОБА_4 , які належить 1/8 частка, а також ОСОБА_5 із 1/8 часткою домоволодіння.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №4 від 28 квітня 2020 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції складено актовий запис про смерть № 4315.

Будь-які відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 або прийняття спадщини в матеріалах справи відсутні.

Щодо можливості виділу частки домоволодіння позивачці в натурі, то згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, наданого ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 22.04.2020 року № 940 було встановлено, що за технічними показниками частина об`єкта домоволодіння, яка належить позивачці, є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.

Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання позивачкою достатніх належних та допустимих доказів, які свідчать про перебування в її власності окремої земельної ділянки, на території якої знаходиться 1/2 частка домоволодіння, яка складається з окремої частини будинку відділеного від частки відповідачів, має окремий вхід та вихід, відокремлена огорожею, та згідно з висновком техніка може бути виділена в натурі, тому виділ частки ОСОБА_1 може бути проведений за рішенням суду та позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, та за нею необхідно визнати право власності на частину домоволодіння як на окремий виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна та відповідно припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину домоволодіння, яка належала позивачці, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку із задоволенням позову у відповідності до положень статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачкою при подачі позову в сумі 1260 гривень.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 12, 82, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_3 , яка складається житлового будинку літ. А-1, а саме житлових кімнат 2-3, 2-4, 2-5,2-6, нежитлової прибудови літ.А2-1, усього житловою площею 46,1 м2, загальною площею 61,2 м.2, ганку літ.а2, гаражу літ.Ж-1, літньою кухні літ.З-1, огорожі №3,№5, воріт №4, вимощення ІІ, як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна із часткою 1/1, припинивши право спільної часткової власності на відповідну 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1269,00 гривень - по 423 гривні з кожного відповідача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими особами, які беруть участь у справі, на рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 вересня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов