Справа №601/2556/19
Провадження № 2/601/176/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`явили позов до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку крім них зареєстрований їх колишній зять ОСОБА_3 . Відповідач з 2018 року не проживає у вказаному будинку. Його прописка перешкоджає їм належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує їх законні права, крім того вони змушені нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав. З врахуванням наведеного та за згодою позивачів суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивачі є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Кременецької районної ради народних депутатів Тернопільської області УРСР від 25 квітня 1989 року, реєстровим написом на документі про право власності від 25 квітня 1989 року, договором дарування від 17 травня 1994 року, реєстраційним написом на документі про право особистої власності від 16 червня 1994 року.

З довідки про склад сім"ї № 719 від 24 жовтня 2019 року, виданої Колосівською сільською радою вбачається, що за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З акту опиту свідків на підтвердження факту не проживання № 716 від 22 жовтня 2019 року, виданого Колосівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_3 з жовтня 2018 року по АДРЕСА_1 не проживає.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у житловому будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понад два роки, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що створює перешкоди позивачам як власникам житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 209 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий