єдиний унікальний номер справи 423/1935/20
номер провадження 2/423/514/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №423/1935/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з віповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинено з жовтня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. Згода щодо утримання дитини досягнута.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст.105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинено з жовтня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Надані сторонами заяви свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Спору про поділ майна сторонами не заявлено.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Комишувахською селищною радою Попаснянського району Луганської області, актовий запис №36, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко