Постанова
Іменем України

15 вересня 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/11084/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області про поворот виконання рішення

в складі судді Селезньової Т.В.

від 19 червня 2020 року

у справі №361/3560/17 Броварського міськрайонного суду Київської області

за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про поворот виконання рішення суду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області,

про усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Броварського міськрайонного суду Київської області заяву про поворот виконання судового рішення, в якій просили суд вирішити питання про поворот виконання рішення суду шляхом поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказували, що постановою Верховного Суду від 29.01.2020 скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 в частині виселення відповідачів та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Вказували, що на момент ухвалення постанови Верховним Судом, заявники були зняті з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, а оскільки Верховний Суд скасував рішення суду першої інстанції в частині виселення, на підставі якого була скасована реєстрація місця проживання заявників, вважали, що є законні підстави для поновлення їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, вказали, що 03.06.2020 ОСОБА_2 звернувся до Броварського міського голови із заявою про поновлення реєстрації місця проживання, однак у задоволені заяви було відмовлено, а тому вважали, що поворот виконання судового рішення є єдиною можливістю поновлення реєстрації місця проживання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2020 заяву задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що предметом спору були немайнові вимоги, а саме виселення заявників та зобов`язання останніх не чинити перешкод у користуванні квартирою, а поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони та не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права. Зазначив, що такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц.

Також вказував, що оскільки рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 не вирішувалось питання зняття заявників з реєстраційного обліку за адресою місця проживання, то поновлення прав останніх на реєстрацію місця проживання не може відбуватися шляхом вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Крім того, зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву, дійшов помилкового висновку про те, що зняття з реєстрації заявників відбулося в процесі виконання рішення про виселення, оскільки рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 не було звернуто до виконання в примусовому порядку.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовити.

Заявники своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу скасувати.

Заявники, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не зявився.

Третя особа Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повдіомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника Сича О.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири за адресою: АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення та зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_1 у вільному доступі до даної квартири.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 рішення суду першої інстанції залишено без змін (т. 3, а.с. 187-190).

13 квітня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знято з реєстрації у відповідності з п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ №207 від 02.03.2016.

29 січня 2020 року постановою Верховного Суду скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині виселення без надання іншого житлового приміщення (т. 3 а.с. 68-74).

13 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61273201 та ВП №61272950 про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вільному доступі до квартири (т.3 а.с. 136-139).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання рішення суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для повороту виконання рішення, передбачені законом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема, право на поновлення реєстрації місця проживання.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частиною другою статті 444 ЦПК України передбачено, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 02 листопада 2011 року по справі №1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Також зазначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням). Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, до яких в тому числі відноситься право власника на вимогу про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом, у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц.

Як вже зазначалось вище, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом немайнових прав, а саме про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивач звернувся до суду за захистом порушеного немайнового права, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повороту виконання рішення

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що ухвалу про поворот виконання рішення судом першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права.

Матеріали справи не містять доказів про те, що скасування реєстрації місця проживання заявників було здійснено на стадії виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для повороту виконання рішення суду.

Разом з ти колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп. 4 п. 18 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 (далі - Правила) для реєстрації місця проживання особа або її представник подає серед іншого документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

Отже, особа, яка має рішення суду, що набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, може звернутися до відповідного органу реєстрації місця проживання в порядку, визначеному пп. 1 п. 18 Правил, для реєстрації місця проживання.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що питання про поворот виконання рішення судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення даного процесуального питання, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядк уне підлягає.
Повний текст постанови складено 15 вересня 2020 року.
Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай