Справа № 466/8621/19
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобов`язань,

у с т а н о в и в :

приватний виконавець Маковецький З.В. звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/8621/19.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №61782829 з примусового виконання виконавчого листа №466/8621/19, виданого 31.03.2020 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 доларів США основного боргу та 627,95 доларів США 3% річних. 09.04.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та кошти.

З інформації наданої приватному виконавцю , за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстровано, відсутні рахунки в банківських установах, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

17.08.2020 року ОСОБА_1 на особистому прийомі в офісі приватного виконавця вручено вимогу надати доступ до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, з метою огляду, опису та подальшої реалізації майна боржника на електронних торгах. Проте, провести перевірку майнового стану боржника приватному виконавцю виявилося неможливим, оскільки доступу до приміщення не надано.

Згідно з відповіддю Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 06.08.2008 року, органом 4610, а також паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22.03.2016 року, органом 4610.

У зв`язку із тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, приватний виконавець змушений звернутися до суду.

Приватний виконавець Маковецький З.В. у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання належним чином..

Відповідно до ст.441ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи подання, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця Маковецького З.В. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №61782829 з примусового виконання виконавчого листа №466/8621/19, виданого 31.03.2020 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 доларів США основного боргу та 627,95 доларів США 3% річних. 09.04.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та кошти.

09.04.2020 року приватним виконавцем Маковецьким З.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови отримана боржником ОСОБА_1 отримана 12.05.2020 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Постановою приватного виконавця Маковецького З.В. від 09.04.2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №206458479 від 09.04.2020 року за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно не зареєстроване.

Крім того, в боржника ОСОБА_1 відсутні рахунки в банківських установах, договорів про найм банківських скринь та зберігання цінностей з боржником не укладались.

Відповідно до відповіді АТ «Кредобанк» в ОСОБА_1 наявні відкриті рахунки, залишок коштів на яких становить 685,07 грн, 82,47 грн, 261,59 грн, проте на дані рахунки накладено арешт.

Окрім того, з відповіді Територіального сервісного центру МВС від 09.04.2020 року транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані.

Згідно з інформації, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 17.03.2020 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

17.08.2020 року ОСОБА_1 на особистому прийомі в офісі приватного виконавця Маковецького З.В. вручено вимогу надати доступ до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з метою огляду, опису та подальшої реалізації майна боржника на електронних торгах. Проте, провести перевірку майнового стану боржника приватному виконавцю виявилося неможливим, оскільки доступу до приміщення не надано.

Згідно з відповіддю Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 06.08.2008 року, органом 4610, а також паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22.03.2016 року, органом 4610.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов`язання.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, адже пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.2, .ч. 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Однак, судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання, покладеного на нього рішенням суду, зобов`язання, а саме не надав доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану, а також не подав декларацію про майновий стан.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не виконано зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, з виконання якого відкрито відповідне виконавче провадження, боржник ухиляється від виконання зобов`язання вказаного вище, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця слід задовольнити, тимчасово обмеживши боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до сплати відповідної заборгованості.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 06.08.2008 року, органом 4610, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22.03.2016 року, органом 4610), шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання покладених на нього зобов`язань, покладених рішенням Шевченківського районного суду м.Львова №466/8621/19 від 03.02.2020 року. Обов`язок виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя: О. І. Баєва