МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"02" вересня 2020 р. Справа №370/2035/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши на відповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

31.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Макарівського районного суду Київської області з вказаною позовною заявою. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя перевіряє, зокрема наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, встановлено, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме:

1) У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві невірно вказана ціна позову. Так, згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість нерухомого майна згідно законодавства визначається експертним шляхом. Вказаний недолік слід усунути, шляхом визначення дійсної вартості спірної майна станом на 2020 рік, тобто на час подання зазначеного позову до суду.

2) У відповідності до вимог п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу слід узгодити позовні вимоги із викладом обставин, якими вони обґрунтовуються. Так, позивач просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем та відповідачем по Ѕ частини за кожним саме права власності на спірний житловий будинок, проте не вказує та не додає до позову відповідні документи, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. При цьому при викладі обстав справи позивач зазначає, що вказаний житловий будинок є об`єктом незавершеного будівництва, він не введений в експлуатацію та відповідно право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна не зареєстрований в установлено законом порядку, що суперечить один одному. Усунути вказаний недолік слід шляхом узгодження позовних вимог з викладом обстави справи, також і з огляду на правову позицію ВСУ, викладену у постанові ВСУ від 07.09.2016 року у справі №6-47цс16 у подібних правовідносинах. При цьому зауважу, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, позивачем не в повній мірі викладені всі суттєві обставини справи, які б дали можливість визначити йому ефективний механізм охорони прав співвласників. Так, позивач не зазначає та не надає суду відповідних доказів про ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва, а саме спірного житлового будинку. Від зазначених обставин (ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва) позивач має можливість обрати спосіб захисту свого справа, а саме: 1) за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами; або ж 2) у разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Така правова позиція висловлена у згаданій вище постанові ВСУ від 07.09.2016 року у справі №6-47цс16.

З наведеного слідує, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток, проте ніяк не визнання права власності на сам об`єкт нерухомого майна , як того просить позивач.

Тож при визначені змісту позовних вимог (виборі способу захисту своїх прав) позивачу слід врахувати вказані обставини та надати суду на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, в тому числі і відповідні документи про ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва, а саме спірного житлового будинку.

Одночасно звертаю увагу позивача, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Докази, що не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

3) У відповідності до вимог п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу слід звернути увагу і на позовні вимоги щодо визнання за подружжям права власності (по Ѕ частини за кожним) на спірний автомобіль з врахуванням зокрема правової позиції ВС, викладеної у постанові КЦС ВС від 27.02.2019 року № 464/7011/16-ц (61-12168св18). Так, при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі (автомобіля), застосовується принцип щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Проте примусове припинення права власності можливе лише згідно зі статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

4) У порушення ч. 5 ст. 177 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України, додані до позовної заяви копії доказів не засвідчені належним чином, а саме відсутня дата такого засвідчення. Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, у порушення вказаних норм закону частина доказів, поганої якості нечитабельні, що позбавляє можливості встановлення їх змісту, а саме ксерокопії:

-свідоцтва про шлюб;

-паспорта відповідача;

-довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

-інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 18.08.2020 року;

-Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку;

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- довідка сервісного центру від 15.08.2020 року.

За наявності вказаних недоліків позовної заяви провадження у справі не може бути відкрито, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з виправленням викладених вище зауважень, зазначенням обґрунтованої ціни позову, виходячи з дійсної вартості майна та підтвердження його вартості відповідними документами; поданням належним чином засвідчених копій документів та належної якості.

У разі неусунення вказаних недоліків заяви у встановлений судом строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали суду для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

У разі, якщо вказані недоліки не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Тандир