н/п 2-о/174/24/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановлення факту трудового стажу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення йому пенсії. Після перевірки Пенсійним фондом поданих документів листом № 0400-0385-8/59458 від 23.07.2020 р. йому було повідомлено про можливість призначення пенсії без урахування певних періодів, якщо подані документи не будуть доопрацьовані та підтверджені. Зокрема, заінтересованою особою не приймається до уваги період його навчання з 01.09.1975 р. по 03.03.1979 р., оскільки у дипломі зазначено російською мовою його по батькові « ОСОБА_2 », а в паспорті вказано « ОСОБА_3 » та період з 01.04.1979 р. по 25.08.1979 р., оскільки в трудовій книжці у запису про звільнення з роботи немає посилання на статтю КЗпП. Розбіжності у написанні його по батькові на російській мові у дипломі № НОМЕР_1 , виданому Свердловським медичним училищем Ворошиловградської області 03.03.1979 року реєстраційний № 2205, унеможливлюють зарахування до стажу періоду його навчання з 01.09.1975 по 03.03.1979 року. Внесення змін до вказаного диплому не передбачено чинними нормативно-правовими актами. Проте, вищезазначений диплом на українській мові повністю відповідає його даним згідно паспорту громадянина України. Російською мовою по батькові було внесено відповідно до його свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 03.01.1961 р., де по батькові зазначено « ОСОБА_2 ». Так було зазначено і в інших його документах до заміни паспорту громадянина України, про що наявний запис і в його трудовій книжці.

Встановити факт належності йому правовстановлюючого документа вищевказаного диплому в інший спосіб неможливо.

На підтвердження періоду його роботи з 01.04.1979 р. по 25.08.1979 р. ним була надана довідка № 257 від 04.08.2020 р. видана установою ГУ ЛНР «ЛРЦСМПиМК», однак дана довідка не може створювати правових наслідків, відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Метою встановлення заявлених фактів є реалізація його права на пенсійне забезпечення.

Просить встановити факт, що має для нього юридичне значення, а саме факт належності йому диплому № НОМЕР_1 виданий Свердловським медичним училищем Ворошиловградської області 03.03.1979 року реєстраційний № 2205 російською мовою за період навчання з 01.09.1975 по 03.03.1979 року та встановити факт трудового стажу з 01.04.1979 року по 25.08.1979 року відповідно до записів № 1 та № 2 трудової книжки НОМЕР_3 від 01.04.1979 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити (а.с.27).

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Гаврилець Д.А. в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення, згідно яких просить заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту трудового стажу з 01.04.1979 по 25.08.1979 року відповідно до записів № 1 та № 2 трудової книжки серії НОМЕР_3 залишити без розгляду, так як вбачається спір про право та справа в цій частині підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАСУ, розгляд справи просить здійснювати без її участі (а.с.23-25).

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, анкетні дані заявника ОСОБА_1 підтверджуються копією його паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 06.03.2000 року на ім`я ОСОБА_1 (російський варіант написання - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сел. Чернухіно Перевальського району Луганської області (а.с.5-6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 , виданого Чернухінською селищною радою Ворошиловського РайЗАГСа Луганської області 03.01.1961 року, яке викладено російською мовою, по батькові заявника вказано як « ОСОБА_2 » (а.с.9).

В дипломі № НОМЕР_1 , який видано заявнику Свердловським медичним училищем Ворошиловградської області 03.03.1979 року реєстраційний № 2205, його по батькові зазначено як в українському варіанті написання - « ОСОБА_4 », що співпадає з паспортними даними заявника на українській мові, так і в російськомовному варіанті написання « ОСОБА_2 », що не співпадає з паспортними даними заявника зазначеними російською мовою - « ОСОБА_3 » (а.с.5, 10).

Відповідно до першої сторінки копії трудової книжки НОМЕР_3 , відомості про її власника зазначені російською мовою « ОСОБА_1 », та внесені виправлення в зазначенні по батькові на « ОСОБА_3 », на підставі паспорту НОМЕР_5 виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.11).

Листом № 0400-0305-8/59458 від 23.07.2020 р. відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомляє заявника про призначення пенсії без урахування періодів навчання та роботи, перелік яких надається в листі, зокрема періоду навчання з 01.09.1975 р. по 03.03.1979 р., оскільки у дипломі на російській мові його по батькові « ОСОБА_2 », а по паспорту - « ОСОБА_3 » та періоду роботи з 01.04.1979 по 25.08.1979, оскільки в трудовій книжці у записі про звільнення з роботи немає посилання на статтю КЗпП (а.с.12-13).

«Луганський республіканський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДУ Луганської народної республіки своєю довідкою підтвердив факт роботи заявника в міській станції швидкої допомоги міста Комунарська за період з 01.04.1979 по 25.08.1979 року (а.с.14.15).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до диплому № НОМЕР_1 виданого Свердловським медичним училищем Ворошиловградської області 03.03.1979 року реєстраційний № 2205, ОСОБА_1 навчався у даному навчальному закладі з 1975 року по 03.03.1979 року, однак у дипломі, в російському варіанті написання, по батькові заявника не співпадає з його паспортними даними, які викладені російською мовою, при цьому його прізвище, ім`я та по батькові в українськомовному написанні у вказаному дипломі, повністю збігаються з його паспортними даними, зазначені розбіжності, поза розумним сумнівом, виникли внаслідок не однакового перекладу по батькові заявника з російської на українську мову у паспорті та дипломі про освіту, внесення виправлень установою, яка видала правовстановлюючий документ диплом про освіту неможливо, а невідповідність в написанні по батькові заявника у даному документі паспортним даним перешкоджає йому в реалізації його права на пенсійне забезпечення, тому в цій частині заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимоги заявника щодо встановлення факту трудового стажу з 01.04.1979 року по 25.08.1979 року відповідно до записів № 1 та № 2 трудової книжки НОМЕР_3 від 01.04.1979 року задоволенню не підлягають по наступним підставам.

Так, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного, питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити.

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 року в справі № 347/576/18.

Доводи представника заінтересованої особи ОСОБА_5 щодо необхідності залишення вказаної частини вимог без розгляду оскільки вбачається спір про право, суд до уваги не приймає, так як питання встановлення факту трудового стажу не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства взагалі, а можливість оскарження відмови відповідного органу у встановленні такого факту до адміністративного суду не свідчить про наявність спору про право в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються, тому судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 76, 81,189-200,263-265,268,293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановлення факту трудового стажу, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в сел. Чернухіно Перевальського району Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) правовстановлюючого документа диплома НОМЕР_7 виданого Свердловським медичним училищем Ворошиловградської області 03.03.1979 року реєстраційний № 2205

В решті заявлених вимог відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий суддя: А.А. Борцова