Номер провадження: 22-ц/813/6662/20
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №522/18591/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року у складі судді Бурдинюк О.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Споживчий центр», звернувшись 4 листопада 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, за яким надано кредиту розмірі 5000,00 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 грудня 2018 року та платою за користування кредитом в розмірі 1400,00 грн. Також, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року з аналогічними умовами як в попередньому договорі, при цьому, за заявою позичальника від 10 січня 2019 року про перерахування/зарахування на підставі статті 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог, а саме вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №10.01.2019- було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року. Сторонами строки повернення кредиту та процентів не переносилися. Посилаючись на не повернення кредиту та не сплату процентів, позивач ТОВ «Споживчий центр» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року заборгованість в загальній сумі 8900,00 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. (а.с.3-5).

Ухвалою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що укладений ним Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року був закритий. Укладення іншого Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року для повернення суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 є неможливим згідно законодавства України. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено форми підписання електронного правочину. Позивачем не доведено факт виникнення зобов`язань, не надано доказів того, що відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, що саме відповідачем було отримано та застосовано будь-яким способом одноразовий ідентифікатор (SMS-повідомлення з кодом «1121») (а.с.42).

Позивач ТОВ «Споживчий центр» у відповіді на відзив зазначив, що Договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року підписано двома підписами, як то одноразовим ідентифікатором та аналогом власноручного підпису відповідача, тобто підписано як відповідно до положень статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», так і відповідно до статті 207 ЦК України. 11 грудня 2018 року сторони уклали письмову згоду, що містила зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, а саме в пунктах 11.1, 11.2 кредитного договору №11.12.2018-100000541 сторони вказали, що даний пункт є письмовою згодою сторін, у якій міститься нижче наведені зразки відповідних аналогів власноручних підписів позичальника та кредитора, які переведені у електронну форму засобами механічного копіювання; сторони домовились, що вищевказані аналоги власноручних підписів є частиною даної письмової згоди сторін; сторони дійшли згоди відносно того, що всі документи, підписані/засвідчені вищевказаними аналогами власноручного підпису, в тому числі електронні, вважаються підписаними сторонами власноруч та не можуть бути визнані недійсними через їх форму; сторони погодились, що вказані аналоги власноручного підпису можуть використовуватися для підписання звернень про укладення кредитних договорів, акцептів, кредитних договорів, інших документів, які будуть підписуватися сторонами у майбутньому. Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року укладений у паперовій письмовій формі, підписаний власноручними підписами сторін, факт його дійсності та укладення відповідачем не заперечується. Саме вказаний у Кредитному договорі №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року аналог власноручного підпису відповідач використав при укладенні Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року. Крім того, в розділі 12 «реквізити і підписи сторін» паперового письмового договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року ОСОБА_1 вказав в якості фінансового свій номер телефону: НОМЕР_1 , на який відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор «1121», яким був підписаний кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року. На виконання Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №9163 від 11 грудня 2018 року; на виконання вказаного договору відповідачем 10 січня 2019 року було сплачено 1400,00 грн. відсотків та 2176,00 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням №@PL903933 від 10 січня 2019 року та довідкою субконто по договору №11.12.2018-100000541 ТОВ «Споживчий центр», кошти в погашення тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. відповідач позивачу не сплачував. 10 січня 2019 року відповідач уклав з позивачем кредитний договір №10.01.2019-010000846, відповідно до якого позивач був зобов`язаний видати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. Одночасно відповідач звернувся з заявою про перекретидування /зарахування від 10 січня 2019 року, на підставі якої було поведено зарахування річних зустрічних однорідних вимог: вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про повернення тіла кредиту у розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року та вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про видачу суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року (а.с.53-56).

20 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про часткове визнання вимог, а саме в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 2824,00 грн. за договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, зазначаючи, що за вказаним договором він сплатив 1400,00 грн. в рахунок відсотків та 2176,00 грн. в рахунок тіла кредиту, а не штрафу. Щодо договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, то такий вважав недійсним в силу відсутності доказів його укладення (а.с.75).

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за тілом кредиту в сумі 2824,00 грн., в іншій частині вимог відмовлено; стягнуто витрати на сплату судового збору в сумі 609,54 грн. (а.с.77-79).

Висновок суду мотивовано тим, що сторони уклали Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, на виконання якого позивач видав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн., а відповідач здійснив за цим договором погашення відсотків в сумі 1400,00 грн., тіла кредиту в сумі 2176,00 грн. та визнав заборгованість за тілом кредиту в сумі 2824,00 грн. Судом не прийнято укладення 10 січня 2019 року між сторонами Кредитного договору №10.01.2019-010000846 та заяву позичальника про перекредитування/зарахування від 10 січня 2019 року, пославшись на недоведеність факту укладення договору в електронній формі та перерахування позивачем грошових коштів в сумі 5000,00 грн. за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Споживчий центр» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Споживчий центр» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі (а.с.85-90).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення полягає у невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Посилання суду першої інстанції на Закон України «Про електронний цифровий підпис» є безпідставним, оскільки такий втратив чинність. Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року підписано двома підписами - одноразовим ідентифікатором та аналогом власноручного підпису відповідача, що відповідає як статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», так і статті 207 ЦК України. Відповідач своїм власноручним підписом на паперовому кредитному договорі підтвердив належність саме йому номеру телефону: НОМЕР_1 , на який був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор «1121», для підписання Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року. По Кредитному договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року відповідач не сплачував 5000,00 грн. в погашення тіла кредиту, відповідачем було лише сплачено відсотки та штраф для можливості подальшого перекретидування. Відповідач підтвердив укладення договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, сплативши відсотки та штраф за попереднім договором. Зарахування рівних зустрічних вимог відбулося у відповідності до вимог статті 601 ЦК України. Відповідача було належним чином ідентифіковано в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника https:sgroshi.com.ua/kabinet/, знаходиться на офіційному сайті ТОВ «Споживчий центр» https:sgroshi.com.ua/, який заявлений як офіційний на сайті регулятора «Нацкомфінпослуг». Усі істотні умови електронного кредитного договору містяться у заявці та оферті, з якою відповідач ознайомився та до якої позивач забезпечив безперешкодний доступ відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення електронного кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року відповідно до статті 207 ЦК України та статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», рівно як і факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно інформації про юридичну особу товариство з обмежено відповідальністю Споживчий центр» (ТОВ «Споживчий центр»), код за , зареєстровано як юридична особа 11 листопада 2010 року; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; електронна пошта: , веб-сторінка: sgroshi.com.ua; вид фінансових послуг: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.98-100).

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) укладено Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, за умовами якого кредитор надає позичальнику фінансовий кредит в сумі 5000,00 грн. до 24 грудня 2018 року включно на строк користування кредитом 14 календарних днів з дати надання кредиту зі сплатою процентів за користування кредиту в сумі 1400,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінна процента ставка) за 14 календарних днів кредиту; графік платежів: сума кредиту в розмірі 5000,00 грн., проценти в розмірі 1400,00 грн. до 24 грудня 2018 року. Кредитор надає позичальникові кредит на умовах його строковості, платності, поворотності; надання кредиту здійснюється у готівковій формі через касу товариства або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Пунктом 5.4 Договору передбачено право кредитора, зокрема, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором нараховування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання, максимальний розмір штрафу встановлюється законом (а.с.7-8).

Згідно пункту 11.1 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року даний пункт є письмовою згодою сторін, у якій міститься нижче наведені зразки відповідних аналогів власноручних підписів позичальника та кредитора, що переведені у електронну форму засобами механічного копіювання: «зразок підпису позичальника», «зразок підпису кредитора»; сторони домовилися, що вищевказані аналоги власноручних підписів є частиною даної письмової згоди сторін (а.с.7-8).

Згідно пункту 11.2 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року сторони дійшли згоди відносно того, що всі документи, підписані/засвідчені вищевказаними аналогами власноручного підпису, в тому числі електронні, вважаються підписаними сторонами власноруч та не можуть бути визнані недійсними через їх форму; сторони погодилися, що вказані аналоги власноручного підпису можуть використовуватися для підписання звернень про укладення кредитних договорів, акцептів кредитних договорів, інших документів, які будуть підписуватися сторонами в майбутньому (а.с.7-8).

Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року недійсним не визнано.

Кредит в сумі 5000,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» видано, а ОСОБА_1 отримано 11 грудня 2018 року готівкою, що підтверджено Видатковим касовим ордером від 11 грудня 2018 року (а.с.9).

ОСОБА_1 в обумовлені договором порядок та строки кредит в сумі 5000,00 грн. не повернуто, проценти в сумі 1400,00 грн. не сплачено.

10 січня 2019 року ОСОБА_1 подано заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою ОСОБА_1 як позичальник ознайомився 10 січня 2019 року. Згідно заявки позичальнику ОСОБА_1 відповідно до умов Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 5000,00 грн. на строк кредитування 14 календарних днів з дати отримання; проценти 1400,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінна процентна ставка); графік платежів: 5000,00 грн., проценти 1400,00 грн. сплачуються до 24 січня 2019 року включно. В заявці зазначено, що позичальник ОСОБА_1 підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептовану) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, з якими попередньо уважно ознайомився; акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. ОСОБА_1 зазначив, що розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код SMS-повідомлення). Заявку підписано одноразовим ідентифікатором «1121» 10 січня 2019 року (а.с.10-15, 16).

10 січня 2019 року ОСОБА_1 від ТОВ «Споживчий центр» надіслано підтвердження укладення кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року (сума кредиту 5000,00 грн., строк користування кредитом 14 календарних днів з дати отримання, проценти 1400,00 грн.), яке є невід`ємною частиною Договору. Крім того, надіслано Заяву позичальника про перекредитування/зарахування для підписання, за змістом якої на підставі статті 601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту в розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року; кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора; зобов`язання кредитора з видачі кредиту за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора; дана заява є частиною Кредитного договору №10.01.2019-010000846. Заяву підписано 10 січня 2019 року о 19:35:19 одноразовим ідентифікатором «1121» надісланим SMS-повідомленням на номер телефону ОСОБА_1 (а.с.17).

Згідно Довідки №10 від 21 січня 2020 року товариства з обмеженою діяльністю «Споживчий центр» () позичальник: ОСОБА_1 ; номер і дата договору, укладеного позичальником у простій паперовій формі у відділенні товариств (договір оффлайн): 11 грудня 2018 року №100000541; фінансовий номер телефону, вказаний позичальником у договорі, укладеному у простій письмовій формі у відділенні товариства: НОМЕР_1 ; номер і дата договору, укладеного позичальником з використанням мережі інтернет (договір онлайн): 10 січня 2019 року №010000846; фінансовий номер телефону, використаний при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору онлайн: НОМЕР_1 ; фінансовий номер телефону, на який було відправлене SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором: НОМЕР_1 ; фінансовий номер телефону, вказаний в договорі оффлайн співпадає з фінансовим номером телефону, використаним при укладенні договору онлайн, співпадає; при вході в особистий кабінет позичальника був використаний пароль позичальника; цифри в SMS-повідомленні співпадають з цифрами, введеними в поле підпису одноразовим ідентифікатором під акцептом (а.с.57).

Згідно візуальної форми послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника) щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, складеної ТОВ «Споживчий центр» з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію» та Положення Нацкомфінпослуг від 13 лютого 2019 року про роз`яснення особливостей порядку укладення електронних договорів, по Кредитному договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року:

ідентифікація клієнта в ІТС: 10 січня 2019 року в 19:28:17;

направлення клієнтом запиту (заяви) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту: 10 січня 2019 року в 19:33:06;

направлення фінансовою установою в ІТС клієнту оферти, яка містить істотні умови договору: 10 січня 2019 року в 19:33:19;

направлення фінансовою установою клієнту одноразового ідентифікатора: 10 січня 2019 року в 19:33:06;

направлення клієнтом електронного повідомлення або заповнення заявки (формуляра) про прийняття оферти фінансової установи (акцепт) та підписання її одноразовим ідентифікатором або електронним підписом: 10 січня 2019 року в 19:35:19;

направлення фінансовою установою клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа: 10 січня 2019 року в 19:35:19 (а.с.58).

Довідкою №21-01/20-1 від 21 січня 2020 року, наданою товариством з обмеженою відповідальністю «Старт-Мобайл» () ТОВ «Споживчий центр», підтверджується, що за даними системи ТОВ «Старт-Мобайл» на номер абонента НОМЕР_3 10 січня 2019 року о 19:33:06 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «код підтвердження: 1121» (а.с.59).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою діяльністю «Старт-Мобайл» (ідентифікаційний код юридичної особи 37514835) має, зокрема, вид діяльності: 63:11 «Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність» (а.с.60-61).

В рахунок погашення по Кредитному договору №11.12.2018-10000541 від 11 грудня 2018 року ОСОБА_1 сплачено товариству з обмеженою діяльністю «Споживчий центр» грошові кошти в сумі 3450,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №@2PL903933 від 10 січня 2019 року, та грошові кошти в сумі 125,00 грн., що підтверджено платежем 918961619 від 10 січня 2019 року о 19:36 з картки відправника 4797 …. …. ..72 (а.с.63, 64).

За даними Карточки субконто контрагента ОСОБА_1 за період 11 грудня 2018 року - 22 січня 2020 року: по Договору № 11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року надано 11 грудня 2018 року кредит в сумі 5000,00 грн., нараховано 24 грудня 2018 року відсотки в сумі 1400,00 грн., нараховано 10 січня 2019 року штраф в сумі 2176,00 грн.; сплачено ОСОБА_1 10 січня 2019 року грошові кошти в сумі 1274,00 грн., 2176,00 грн., 126,00 грн.; в порядку перекредитування/зарахування 5000,00 грн. як кредит переведено 10 січня 2019 року у Договір №10.01.2019-010000846 (операція 8 від 10 січня 2019 року о 19:37:16); в результате поточне сальдо значиться рівним «0,00 грн.) (а.с.65).

За даними Карточки субконто контрагента ОСОБА_1 за період 10 січня 2019 року - 22 січня 2020 року: по Договору № 10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року надано 10 січня 2019 року кредит в сумі 5000,00 грн. (операція 8 від 10 січня 2019 року о 19:37:16), нараховано 24 січня 2019 року відсотки в сумі 1400,00 грн.; в результаті поточне сальдо значиться рівним 6400,00 грн. (а.с.66).

Згідно розрахунку заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом по Кредитному договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року: розмір отриманого ОСОБА_1 кредиту 5000,00 грн., розмір нарахованих за договором процентів за користування кредитом 1400,00 грн., а всього заборгованість за кредитом та процентами 6400,00 грн., кінцева сплата заборгованості 24 січня 2019 року, період прострочення сплати заборгованості з 25 січня 2019 по 28 жовтня 2019 року, кількість днів прострочення 277, розмір штрафу відповідно до договору на день подачі позовної заяви 554,00 грн., розмір штрафу за весь період прострочення 35456,00 грн., розмір штрафу, про стягнення якого заявляються позовні вимоги, 2500,00 грн., розмір заявлених позовних вимог 8900,00 грн. (а.с.6).

Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року недійсним не визнано.

На підставі поданих доказів встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, врегульовані Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», статтями 207, 218, 601, 1046, 1054 ЦК України.

Онлайн кредит - це позика оформлена через мережу Інтернет, правовідносини якої регулюються нормами чинного законодавства України.

Позику врегульовано параграфом 1 Глави 71 ЦК України, де стаття 1046 цього Кодексу передбачає договірні відносини позики, відповідно до яких за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики); договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Право позикодавця на одержання від позичальника процентів передбачено статтею 1048 ЦК України, відповідно до частини 1 даної норми матеріального права позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) укладено Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, за умовами якого кредитор надав позичальнику фінансовий кредит в сумі 5000,00 грн. до 24 грудня 2018 року включно на строк користування кредитом 14 календарних днів з дати надання кредиту зі сплатою процентів за користування кредиту в сумі 1400,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінна процента ставка) за 14 календарних днів кредиту; графік платежів: сума кредиту в розмірі 5000,00 грн., проценти в розмірі 1400,00 грн. до 24 грудня 2018 року. Кредитор надав позичальникові кредит на умовах його строковості, платності, поворотності; надання кредиту здійснюється у готівковій формі через касу товариства або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Пунктом 5.4 Договору передбачено право кредитора, зокрема, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором нараховування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання, максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Згідно пункту 11.1 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року даний пункт є письмовою згодою сторін, у якій міститься нижче наведені зразки відповідних аналогів власноручних підписів позичальника та кредитора, що переведені у електронну форму засобами механічного копіювання: «зразок підпису позичальника», «зразок підпису кредитора»; сторони домовилися, що вищевказані аналоги власноручних підписів є частиною даної письмової згоди сторін.

Згідно пункту 11.2 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року сторони дійшли згоди відносно того, що всі документи, підписані/засвідчені вищевказаними аналогами власноручного підпису, в тому числі електронні, вважаються підписаними сторонами власноруч та не можуть бути визнані недійсними через їх форму; сторони погодилися, що вказані аналоги власноручного підпису можуть використовуватися для підписання звернень про укладення кредитних договорів, акцептів кредитних договорів, інших документів, які будуть підписуватися сторонами в майбутньому.

Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року укладено у письмовій формі, сторонами підписаний, недійсним не визнано.

Кредит в сумі 5000,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» видано, а ОСОБА_1 отримано 11 грудня 2018 року готівкою, що підтверджено видатковим касовим ордером №916 від 11 грудня 2018 року. ОСОБА_1 в обумовлені Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року порядок та строки (до 24 грудня 2018 року) кредит в сумі 5000,00 грн. не повернуто, проценти в сумі 1400,00 грн. не сплачено, що мало наслідком нарахування штрафу в сумі 2176,00 грн.

В подальшому 10 січня 2019 року на виконання Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року ОСОБА_1 було сплачено відсотки в сумі 1400,00 грн. та штраф 2176,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №@PL903933 від 10 січня 2019 року, квитанцією №918961619 від 10 січня 2019 року, довідкою субконто по Договору №11.12.2018-100000541 ТОВ «Споживчий центр». Грошові кошти в погашення тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. ОСОБА_1 не сплачувались, докази зворотного в справі відсутні.

10 січня 2019 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Споживчий центр» Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язувався видати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000,00 грн. При укладенні цього договору ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 10 січня 2019 року, на підставі якої було проведено зарахування рівних зустрічних однорідних вимог:

вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про повернення тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року;

вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про видачу суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за Кредитним договором №10.01.2019- від 10 січня 2019 року.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 не повертав позивачу ТОВ «Споживчий центр» за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року кредит в розмірі 5000,00 грн. шляхом його сплати, а лише звернувся до позивача з заявою про перекредитування/зарахування, що була задоволена ТОВ «Споживчий центр».

ОСОБА_1 підтвердив укладення договору №10.01.2019- від 10 січня 2019 року сплативши відсотки та штраф за попереднім Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року.

Так, позичальник ОСОБА_1 виконав вимоги пункту 2.2 укладеного договору №10.01.2019- від 10 січня 2019 року, який визначає порядок перекредитування: «Кредитор має право не видавати кредит, якщо у позичальника наявна заборгованість перед кредитором з процентів за користування, штрафу, що підлягає до сплати згідно із раніше укладеними сторонами договорами. Для отримання кредиту позичальник зобов`язаний погасити цю заборгованість в термін один день з дня укладення договору».

Позичальник ОСОБА_1 в особистому кабінеті в день укладення нового договору заплатив відсотки та штраф, як наслідок у кредитора виник обов`язок видати йому кредит, який він зарахував в обов`язок повернути кредит за попереднім договором.

Тобто, виконанням пункту 2.2 оферти і проведенням оплати в особистому кабінеті позичальник підтвердив укладення договору.

Відповідно до положень статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Вимоги, які було зараховано сторонами, є зустрічними. Після укладення Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року у ОСОБА_1 з`явилося право вимагати надання йому кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн., а у ТОВ «Споживчий центр» була вимога про повернення суми раніше отриманого кредиту у розмірі 5000,00 грн. по Кредитному договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року. Вимоги, які було зараховано сторонами є однорідними, сторонами було зараховано вимоги про передачу речей одного роду, а саме грошей. Строк виконання щодо таких вимог настав, оскільки станом на дату заяви про перекредитування/зарахування в позичальника настав строк повернення раніше отриманого кредиту, а в кредитора настав строк видачі кредитних коштів згідно укладеного договору. Зарахування зустрічних однорідних вимог проведено у відповідності до положень частини 2 статті 601 ЦК України за заявою позичальника від 10 січня 2019 року про перекредитування/зарахування.

ОСОБА_1 було належним чином ідентифіковано в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр».

Так, відповідно до положень частини 4 статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.

За умовами пункту 11.11 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року позичальник зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати аналог власноручного підпису позичальника, та/або фінансовий номер, зазначений в даному договорі. Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного заволодіння, технічного перехоплення інформації тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної sim-карти). Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання аналогу його власноручного підпису та/або фінансового номера телефону несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності.

10 січня 2019 року під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора з метою укладення Кредитного договору №10.01.2019-010000846 позичальник використав номер телефону НОМЕР_1 самостійно визначений ним як фінансовий, взявши на себе згідно пункту 11.11 паперового Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року всі ризики та негативні наслідки втрати або несанкціонованого використання цього номера. Крім того, позичальник ні кредитору, ні суду першої інстанції не повідомляв, що sim-карта вибула у нього з володіння, не надавав жодних підтверджень факту використання його телефону іншою особою, а згідно з пунктом 11.11 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року сторони домовилися, що будь-яку особу, яка використовувала цей телефон, кредитор вважатиме позичальником і не нестиме відповідальності, якщо це не відповідає дійсності.

Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника https://sgroshi.com.ua/kabinet/, знаходиться на офіційному сайті ТОВ «Споживчий центр https://sgroshi.com/ua/, який заявлений як офіційний на сайті регулятора «Найкомфінпослуг».

Позичальник ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому SMS-повідомленням на його номер телефону НОМЕР_1 , визначений ним як фінансовий, відповідно до частини 4 статті 14 Закону «Про електронну комерцію» ідентифікувався в інформаційній системі кредитора - особистому кабінеті, де і підписав договір.

З повідомлення Нацкомфінпослуг від 13 лютого 2019 року «Щодо порядку укладення електронного договору» встановлено, що для Нацкомфінпослуг належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ІТС (далі - LOG FILE), якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

В підтвердження укладення електронного Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року ТОВ «Споживчий центр» надано суду LOG FILE з хронологією укладення електронного Кредитного договору №10.01.2019-010000846.

Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року підписано двома підписами - одноразовим ідентифікатором, а саме одноразовим ідентифікатором та аналогом власноручного підпису ОСОБА_1 , що відповідає як положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», так і положенням статті 207 ЦК України.

11 грудня 2018 року сторони уклали письмову згоду, в якій містилися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Так, в пунктах 11.1, 11.2 Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року сторони вказали, що даний пункт є письмовою згодою сторін, у якій міститься нижче наведені зразки відповідних аналогів власноручних підписів позичальника та кредитора, які переведені в електронну форму засобами механічного копіювання: «зразок підпису позичальника», «зразок підпису кредитора». Сторони дійшли згоди відносно того, що всі документи, підписані/засвідчені вищевказаними аналогами власноручного підпису, в тому числі електронні, вважаються підписаними сторонами власноруч та не можуть бути визнані недійсними через їх форму; сторони погодилися, що вказані аналоги власноручного підпису можуть використовуватися для підписання звернень про укладення кредитних договорів, акцептів кредитних договорів, інших документів, які будуть підписуватися сторонами в майбутньому.

Кредитний договір №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, укладений у паперовій письмовій формі, підписаний власноручними підписами сторін, факт його дійсності та укладення ОСОБА_1 не заперечується. Саме вказаний у цьому договорі аналог власноручного підпису ОСОБА_1 використав при укладенні Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року.

У розділі 12 «реквізити і підписи сторін» паперового письмового договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року ОСОБА_1 вказав в якості фінансового свій номер телефону: НОМЕР_1 .

Отже, відповідач ОСОБА_1 своїм власноручним підписом на паперовому Кредитному договорі №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року підтвердив факт належності йому ОСОБА_1 телефону за номером: НОМЕР_1 .

Саме на номер телефону НОМЕР_1 був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор «1121», яким був підписаний Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №21-01/20-1 від 21 січня 2020 року. Мобільні дані (SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором) були надіслані ТОВ «Старт-мобайл» згідно з Договором доставки SMS №Л-32 від 27 квітня 2011 року, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Старт-мобайл», відповідно до розділу 3 якого ТОВ «Старт-мобайл» надав довідку в якості підтвердження доставки SMS мобільному абоненту.

При вході в особистий кабінет позичальника при укладенні Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та цифри в SMS-повідомленні, що співпадають з цифрами, введеними в поле підпису одноразовим ідентифікатором під акцептом.

Таким чином, Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, зокрема, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та заявка до Кредитного договору №10.01.2019-010000846, яка є його невід`ємною частиною, підписані ОСОБА_1 двома підписами позичальника, використання яких дозволено статтею 207 ЦК України та статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме підписані:

аналогом власноручного підпису позичальника, зразок якого міститься у письмовій згоді сторін, що включена у пункт 11.1 паперового письмового Кредитного договору №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року, який підписаний власноручними підписами сторін;

одноразовим ідентифікатором «1121», надісланим SMS-повідомленням на належний відповідачу фінансовий номер телефону: НОМЕР_1 .

Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. Даний договір є електронним договором, укладеним шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку, а, відтак, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 . Кредитний договір №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року є електронним правочином, що вчинений із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем. Даний електронний правочин не входить в перелік правочинів, на які згідно частини 2 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» не поширюється дія цього Закону. Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом. Спірний електронний договір (електронний правочин) укладено відповідно до порядку, визначеного статтею 11 вказаного Закону, яким передбачено, зокрема, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно частини 3 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, яка передбачає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

ОСОБА_1 прийняв пропозицію ТОВ «Споживчий центр» укласти договір та вчинив дії, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Договір підписано ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

ОСОБА_1 пройшовши всю процедуру укладення договору «онлайн кредитування» на сайті ТОВ «Споживчий центр», не маючи електронного цифрового підпису, однак заповнюючи всі поля заявки та приймаючи пропозицію (оферту) укласти договір з подальшим введенням в Особистому кабінеті отриманих кодів, є таким, що особисто підписав електронний кредитний договір. Підписаний ОСОБА_1 електронний договір визначає основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначає суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та умови кредитування, що в свою чергу є звичайним договором в розумінні чинного законодавства України. ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» як сторони «онлайн кредиту» уклали договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі такого договору видано/отримано грошові кошти шляхом перекредитування/зарахування рівних зустрічних однорідних вимог за заявою позичальника від 10 січня 2019 року. ОСОБА_1 не надав доказів повернення ТОВ «Споживчий центр» тіла кредиту в сумі 5000,00 грн. за Кредитним договором №11.12.2018-100000541 від 11 грудня 2018 року та не спростував операцію зарахування рівних зустрічних однорідних вимог, що відбулася 10 січня 2019 року.

Посилання ОСОБА_1 на не укладення договору, його не підписання не приймаються.

Істотні умови електронного кредитного договору містяться у заявці та оферті, з якою ОСОБА_1 ознайомився та до якої ТОВ «Споживчий центр» забезпечив безперешкодний доступ відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), яка підписана двічі підписами відповідача, містить наступну умову: «Підтверджую, що однозначно та безумовно приймаю (акцептую) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, з якими попередньо уважно ознайомився. Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті».

Перше речення заявки з усіма істотними умовами електронного кредитного договору містить умову: «дана заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 10 січня 2019 року».

В акцепті позичальника від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 активуванням галочки підтвердив своє ознайомлення з умовами оферти: «Я ознайомлений і приймаю умови кредитного договору (оферти)». В системі ТОВ «Споживчий центр» реалізована технічна неможливість продовження та закінчення процедури укладення електронного кредитного договору (перехід на іншу веб-сторінку) без ознайомлення з умовами оферти, що підтверджується довідкою ТОВ «Споживчий центр» №1367 від 11 грудня 2019 року.

Крім того, умови оферти від 10 січня 2019 року, яка є частиною Кредитного договору №10.01.2019-010000846 та умови укладеного у письмовій (паперовій) формі Кредитного договору №11.12.2018-100000541, є повністю ідентичні.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферта) у мережі Інтернет або інших інформаційних телекомунікаційних системах.

Згідно частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не має бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір має презумпцію дійсності як електронний правочин. У сенсі положень статті 207 ЦК України, статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному цим законом порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожен примірник електронного договору з накладеним на нього відповідним підписом є оригіналом такого договору, що дозволяє використання електронних документів, пов`язаних з електронним правочином, як письмових доказів у судовому розгляді.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобов`язання передбачають, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, за невиконання умов електронного кредитного договору для ОСОБА_1 наступає відповідальність у вигляді примусового стягнення суми отриманого кредиту, процентів за користування коштами, неустойки (пені, штрафів) за прострочення виконання зобов`язання тощо.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» регламентує, що допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Аналогічне положення міститься в Законі України «Про електронну комерцію», відповідно до якого електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 ЦПК України. Отже, електронні договори є письмовими доказами в розумінні чинного законодавства України; при цьому такі договори повинні відповідати всім вимогам, встановленим для електронних документів, а саме інформація в такому документі має бути зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, а також він повинен бути підписаний електронним підписом.

Отже, докази, що подані в справі у формі паперових копій електронних документів, приймаються, так як в силу положень статті 64 ЦПК України є письмовими доказами.

Право ТОВ «Споживчий центр» на належне виконання Кредитного договору №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року, за захистом якого він звернувся до суду, порушено. За Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року ОСОБА_1 тіло кредиту не повернув, відсотки за користування коштами не сплатив, з заявою про зарахування/перекредитування до ТОВ «Споживчий центр» не звернувся, на час звернення до суду з позовом прострочив повернення тіла кредиту на 277 днів. Заборгованість за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року становить за тілом кредиту та відсотками в загальній сумі 6400,00 грн. (5000,00 грн. тіло кредиту + 1400,00 грн. відсотки = 6400,00 грн.), заявлений до стягнення штраф за прострочення сплати заборгованості складає 2500,00 грн.

Розрахунок заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом не спростовано, позовні вимоги у заявленому розмірі 8900,00 грн. підлягають задоволенню.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача ТОВ «Споживчий центр» на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1921,00 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн., що в загальній сумі складає 4802,50 грн., підлягають покладенню на відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року - скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () за Кредитним договором №10.01.2019-010000846 від 10 січня 2019 року заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп., за відсотками в сумі 1400 грн. 00 коп., штраф в сумі 2500 грн. 00 коп., а всього заборгованість в загальній сумі 8900 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () витрати на сплату судового збору в загальній сумі 4802 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков