У Х В А Л А

"16" вересня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/13267/20

провадження № 2/755/5531/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до наступного.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Так, відповідно до частини 1, 2, 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ч. 1 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно норм сімейного та процесуального законодавства, від визнання батьківства за рішенням суду у порядку позовного провадження за наявності спору слід відрізняти встановлення факту батьківства за рішенням суду в порядку, встановленому ст. 130 Сімейного кодексу. Це можливо тільки у разі смерті чоловіка.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, і за життя з якої-небудь причини не подав до органів РАЦСу заяву про добровільне визнання свого батьківства, суд за заявою зацікавлених осіб згідно ст. 130 Сімейного кодексу може встановити факт батьківства цієї людини. Однак, заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено за вказівкою матері («зі слів матері») у відповідності зі ст. 135 Сімейного кодексу.

Оскільки в даній категорії справ відсутній спір про право, розгляд таких справ здійснюється за правилами окремого провадження : заявник подає до суду заяву про встановлення факту батьківства і надає всі можливі докази.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку порушення правила об`єднання вимог.

Як убачається з матеріалів справи, позивач, звернувшись до суду із позовною заявою, просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком, та внести відповідні зміни до актового запису про народження позивача.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодного доказу щодо наявності спору потенційного відповідача про заявлене позивачем право. Долучені документи не містять жодної вказівки щодо факту життя потенційного відповідача станом на день звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом до суду, що має відповідні процесуальні наслідки, зокрема, суд не наділений правом розгляду спору у позовному провадженні щодо відповідача-померлої людини, яка, відповідно, не наділена процесуальною дієздатністю та правоздатністю, не може здійснювати захист права та заявити про наявність або відсутність спору щодо заявленого права з боку позивача, тому розгляд вказаної справи у порядку позовного провадження за відсутності даних про факт життя особи-потенційного відповідача та щодо його правової позиції у заявленому позивачем спорі - є неприпустимим.

При цьому позивач ОСОБА_1 не позбавлена права на встановлення батьківства зазначеної нею людини у порядку окремого провадження, звернувшись із відповідною заявою до суду, ураховуючи відсутність будь якого спору щодо заявленого позивачем питання батьківства.

Таким чином, задля захисту процесуальних прав учасників процесу та позбавлення останніх негативних наслідків від порушення процесуального права, наявні правові підстави для повернення заяви позивачу, роз`яснивши право звернення із даною заявою у порядку окремого провадження, встановивши заявлений позивачем факт.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись статями 46, 47, 186, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, - повернути позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган