Дата документу 03.09.2020 Справа № 554/9281/18
Провадження № 6/554/242/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2019 у справі № 554/9281/18,-

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2019 року по справі № 554/9281/18 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2019 року по справі № 554/9281/18, яке змінено постановою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, з неї на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання за період з листопада 2015 року по травень 2018 року включно у сумі 10 923 грн. 97 грн. Вона позбавлена можливості виконати рішення суду, а саме сплатити заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 10 923 грн. 97 коп. та судовий збір у сумі 1518 грн. 42 коп., у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю грошових коштів у необхідному розмірі. В той же час, вона працює у В/ч НОМЕР_1 на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби та отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 5 916 грн., при цьому розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 липня 2020 року становить 2 197 грн. Крім того, вона несе додаткові витрати, пов`язані з орендою житла, оскільки належна їй на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була знищена в результаті пожежі 28.10.2003 року. Також вона має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим має додаткові матеріальні витрати, пов`язані з придбанням ліків та підтримання задовільного стану здоров`я. Згідно ст. 70 ЗУ 2Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами 20 %, що становить 952 грн. 47 коп. Однак вона, усвідомлюючи обов`язковість судових рішень, зобов`язується сплачувати 1200 грн. щомісячно. У зв`язку з цим, прохає заяву задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, прохала розглядати заяву без її участі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, прохала розглядати заяву без її участі та відмовити у її задоволенні, оскільки позивачем не долучено до справи доказів обставин, які істотно унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду. В заяві зазначила, що скрутне матеріальне становище відповідача, як і оренда житла та значні витрати на лікування не підтверджені жодними доказами. Також в заяві не зазначено термінів чи строків, пов`язаних із початком чи закінченням виконання боржником судового рішення, що може призвести до порушення майнових прав стягувача. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист, а тому прохала у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Вивчивши подану заяву та дослідивши додані до неї матеріали, суд встановив таке.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Таким чином, задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають його виконання.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2019 року, зміненим постановою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року , із ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 10 923 грн. 97 коп. та судовий збір у сумі 1518 грн. 42 коп.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Частинами 3, 4 ст. 435 ЦПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, відстрочення, розстрочення виконання рішення суду може бути надано лише у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведених норм убачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Як вбачається із заяви, відповідач ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як отримає заробітну плату 5 916 грн. щомісячно при прожитковому мінімуму для працездатних осіб 2 197 грн. орендує житло та несе додаткові матеріальні витрати, пов`язані з придбанням ліків та підтримання задовільного стану здоров`я.

Разом з тим, заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища, інших об`єктивних причин, що унеможливлюють вжиття будь-яких заходів для виконання рішення суду.

Заявником не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли під час виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких законодавець у статті 435 ЦПК України пов`язує можливість здійснення розстрочення виконання судового рішення.

Тому обставини, на які посилається заявник в своїй заяві, не можна вважати переконливими та беззаперечними підставами для розстрочення виконання рішення суду. На даний час рішення набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

Невиконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом (зокрема ст.435 ЦПК України) може призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»., що не відповідатиме засадам цивільного законодавства, передбаченим ст.3 ЦК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави для розстрочення виконання судового рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.435 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 березня 2019 у справі № 554/9281/18 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І.Савченко