Справа № 541/2705/19
Провадження №2/541/281/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) про зменшення розміру стягуваних аліментів,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) про зменшення розміру стягуваних аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі виконавчого листа № 2-527/2007 виданого 20.02.2015 Миргородським міськрайонний судом Полтавської області з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що сплачувати аліменти в такому розмірі в подальшому він не має можливості, оскільки його матеріальний стан значно погіршився. Окрім того у нього змінився сімейний стан, 18 червня 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_6 . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2019 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного, просив зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини доходів (заробітку) до 1/6 частини доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

09 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 22).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним підтримується, а справу він просить розглянути у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що має спільну з позивачем неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 2003 року народження. Відповідач за рішенням суду сплачує на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини від отримуваного ним доходу до досягнення дитиною повноліття, має значну заборгованість зі сплати аліментів. Син навчається в ПТУ потребує додаткових витрат на своє утримання, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції в судове засідання не з`явися. Направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 33).

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Цей факт підтверджується виконавчим листом № 2-527/2007 виданим 20.02.2015 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 . 18 червня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 . Ці факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження (а.с.5,6).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2019 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_6 мешкає разом із батьком ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_5 бабусею ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Із медичної довідки про стан здоров`я позивача, встановлено, що за станом здоров`я він потребує лікування (а.с.10).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ч.1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положенням ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням наявності у платника аліментів на утриманні іншої малолітньої дитини, погіршення стану здоров`я, що в сукупності призводить до суттєвого погіршення матеріального стану позивача, суд вважає, що дані обставини мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) підлягає зменшенню до розміру 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів). На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання позивачем свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню сина ОСОБА_7 .

Позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265, 354 ЦПК України, ст. 180-183, 192 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття.

Відкликати з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) виконавчий лист №2-527/2007, виданий 20.02.2015 Миргородським міськрайонний судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина по виконавчому провадженню № 46872569.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко