УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря Дарменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Полонської Яніни Анатоліївни, стягувач ОСОБА_2 , про визнання дій державного виконавця незаконними і скасування постанови про арешт коштів на банківській картці, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконними дії державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Я.А. щодо накладання арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», відповідно до постанови державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Я.А від 12.05.2020 року в рамках виконавчого провадження № 53029441.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначає, що 12.05.2020 року постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Я.А. в рамках виконавчого провадження № 53029441, заблоковано його картковий рахунок за № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ». На даний час він ніде не працює та перебуває на обліку в Маріупольському МЦЗ Державного центру зайнятості і соціальна допомога є єдиним джерелом його доходів, інших доходів він не має, накладення арешту на його рахунок для соціальних виплат позбавляє його засобів для існування та порушує його конституційні права. Вважає, що накладенням арешту на його рахунок порушуються вимоги Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового розгляду скарги за його відсутністю.

Державний виконавець Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонська Я.А. в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду копії виконавчого провадження та відзив на скаргу ОСОБА_1 . Зазначила, що на виконанні у Кальміуському ВДВС у м.Маріуполя перебуває виконавче провадження №53029441 з примусового виконання виконавчого листа Іллічівського районного суду м. Маріуполя №2-2154 від 07.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 25.08.2009 року. Відповідно до виконавчого листа, на ОСОБА_1 покладено обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Заборгованість станом на 13.03.2020 року становить 83122,44 грн. Постановою про арешт коштів боржника постановлено: «Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику». Згідно листа банку №116/5745/07БТ від 19.05.2020 року на рахунки боржника накладено арешт. Це свідчить про те, що відкриті боржником рахунки в АТ «Пумб» не мають спеціального режиму використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Таким чином, вважає, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника державним виконавцем були дотримані вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а тому у задоволенні скарги просила відмовити повністю у зв?язку з її безпідставністю.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 в якому зазначила, що внаслідок невиконання своїх прямих зобов`язань (повідомлення про влаштування на роботу, зміну місця роботи, відкриття рахунків) ОСОБА_1 створює обставини за якими по виконавчому провадженню накопичується велика заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , яка станом на 13.03.2020 року становить 83122,44 грн. Також відповідно до довідки №ML7-50.4/22 від 05.06.2020 року виданої відділенням №16 ПУМБ в м.Маріуполі, за ОСОБА_1 не числяться рахунки з будь-яким спеціальним статусом, що підтверджується прийняттям постанови про арешт коштів боржника від 12.05.2020 року ВП №53029441 АТ «ПУМБ». Заперечує доводи ОСОБА_1 щодо неможливості накладення арешту на кошти які обліковуються на рахунках із спеціальним режимом використання, не можливо застосувати до даних правовідносин, так як ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», дану норму передбачено застосовувати до боржників юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( ОСОБА_1 є фізичною особою). Посилаючись на ст.72 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає, що дозволено звертати стягнення на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках за рішенням про стягнення аліментів, тобто вищезазначеним виконавчим провадженням. У зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити у задоволенні скарги повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені боржником в обґрунтування скарги, заперечення викладені у відзиві державним виконавцем та стягувачем, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 07.10.2009 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя видано виконавчий лист у справі №2-2154 на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 25.08.2009 року.

02.12.2016 року, постановою головного державного виконавця Лівобережного ВДВС м. Маріуполя Голояд О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 53029441 з примусового виконання виконавчого листа №2-2154 на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 25.08.2009 року.

12.05.2020 року, постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Я.А. в рамках виконавчого провадження № 53029441 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до вимог статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог п.10.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Зі змісту резолютивної частини постанови державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Я.А. про накладення арешту на грошові кошти боржника вбачається наявність застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім цього, суд зазначає, що згідно ст.72 ЗУ «Про виконавче провадження», на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Враховуючи, що жодним законом не встановлено заборони щодо арешту коштів боржника, які містяться на рахунку відкритому в АТ "ПУМБ", банківською установою накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 . З матеріалів справи не вбачається, що кошти, які знаходяться на зазначених боржником у його скарзі рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено чіткий перелік рахунків, на які забороняється накладення арешту. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження того, що відкрий боржником рахунок в АТ "ПУМБ" має спеціальний режим використання в розумінні статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Разом з тим, за результатами дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів, з урахуванням наданих сторонами виконавчого провадження письмових пояснень, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, оскільки під час здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 53029441 з примусового виконання виконавчого листа №2-2154, виданого на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 25.08.2009 року, зокрема при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 12.05.2020 року, державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі статей 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 10.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Національного банку України від 21.01.2004 року №22. Оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 12.05.2020 року має відповідні застереження прямої заборони щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт.

У відповідності до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту державним виконавцем є забезпечення реального виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені обставини, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог, у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Полонської Яніни Анатоліївни, стягувач ОСОБА_2 , про визнання дій державного виконавця незаконними і скасування постанови про арешт коштів на банківській картці - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після завершення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О. О. Мушкет