П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року місто Маріуполь

справа № 263/3818/18

провадження № 22-ц/804/227/20

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

секретар судового засідання Єфремова О.В.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шевченко О.А. від 30 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

30 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», яке 20 квітня 2018 року перейменоване та змінило тип на Акціонерне товариство ДТЕК «Донецькі електромережі» (далі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») (а.с. 50-51), звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію.

Позовна заява мотивована тим, що на АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» покладені завдання здійснювати постачання електроенергії населенню та контролювати оплату за її використання.

Відповідач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

01 вересня 2017 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» за місцем проживання відповідача виявлені порушення ст. 26, 27 цього Закону та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), які полягають у самовільному підключенні до електричної мережі електропостачання, що зафіксовано в акті від 01 вересня 2017 року № 214093.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, на підставі зазначеного акту встановлено обсяг та вартість спожитої, але не врахованої електричної енергії, на загальну суму 41 841,28 грн. Посилаючись на положеннями ст. 11, 14, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 64, 68 ЖК Української РСР, ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», Правил, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту, але невраховану електричну енергію у розмірі 41 841,28 грн, та судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у розмірі 9 308,31 грн та судовий збір у розмірі 392,05 грн. В інший частині вимог відмовлено.

28 листопада 2019 року АТ ДТЕК Донецькі електричні мережі» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Представниками позивача в присутності відповідача складено акт про виявлені порушення на підставі вимог діючого законодавства про електроенергетику з дотриманням прав та законних інтересів відповідача. Заперечення відповідача грунтуються на листі №2835/20/9-19 від 13.02.2019 року, в якому викладено позиція НКРЕКП щодо правильності розрахунку по акту, проте зазначений лист носить рекомендаційний характер. Дії енергопостачальника при складанні акту про порушення ПКЕЕН відповідають вимогам діючого законодавства про електроенергетику, а нарахування проведені відповідно до всіх технічних даних, які виявлені у присутності споживача на місці порушення та які достатні для проведення нарахування вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Приховане підключення не можливо було візуально виявити при огляді засобу обліку без застосування спеціальних технічних засобів та обстеження схеми підключення, тому позивачем вірно визначено період, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, при цьому посилається на лист НКРЕКП від 13.02.2019 року №2835/20/9, в якому зазначено, що представники енергопостачальника мали можливість виявити порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку, а тому період за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі акту має визначатися з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

В судовоиму засіданні апеляційної інстанції представник позивача Колодко В.В. підтримала доводи апеляційної інстанції та просила її задовольнити.

Предстаник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шолохов А.Ф. заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є користувачем електроенергії, на нього відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За вказаною адресою контролерами ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» 01 вересня 2017 року виявлено факт самовільного підключення до електричної мережі електропостачання, яке не є власністю електропостачальника, про що складений акт № 214093, підписаний уповноваженими особами позивача та відповідачем.

У вказаному акті відповідач ОСОБА_1 поставив свій підпис на підтвердження ознайомлення з актом.

20 вересня 2017 року комісією РЕС складений протокол засідання № 346 щодо розгляду акту про порушення ППЕЕ для населення, і комісією зроблний висновок, що акт № 214093 від 01 вересня 2017 року складений у відповідності до вимог п. 53 ППЕЕН, розрахунок суми недорахованої електричної енергії проведено за вимогами Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення споживачем Правил (далі - Методика), за період 02 вересня 2014 року по 01 вересня 2017 року, який дорівнює 41 841,28 грн. До протоколу доданий розрахунок збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 214093.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 лютого 2019 року № 2835/20/9-19 розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом має проводитися за період з дати останнього контрольного зняття показів засобу обліку по 01 вересня 2017 року, а тому АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснено на підставі акту розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, з недотриманням вимог Методики в частині визначення періоду, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки факт порушення ПКЕЕН встановлено та зафіксовано в акті № 214093 від 01 вересня 2017 року, ОСОБА_1 самовільно установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, тому останньому слід зробити перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, тобто за період з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року. Суд взяв до уваги позицію НКРЕКП про те, що Методику не вірно застосовано відносно визначення періоду нарахування, за який повинні бути розраховані збитки, оскільки період нарахування збитків повинен розраховуватися з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, тобто за період з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року, тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 9 308,34 грн.

Вказані висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає такими, що відповідають встановленим у справі обставинам, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам закону.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, (далі - Методика), Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за №1357, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктами 9, 10 Правил споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника.

У пункті 42 Правил визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі, фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення порушень Правил, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку (підпункт 5); самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника (підпункт 6). У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики, здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період).

Згідно з підпунктом «б» пункту 3.3 Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 3.3 Методики якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, чинних на час виникнення спірних правовідносин, контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень. Прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

За вказаною адресою контролерами ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» 01 вересня 2017 року виявлено факт самовільного підключення до електричної мережі електропостачання, яке не є власністю електропостачальника, про що складений акт № 214093, підписаний уповноваженими особами позивача та відповідачем.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 лютого 2019 року № 2835/20/9-19 розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом має проводитися за період з дати останнього контрольного зняття показів засобу обліку по 01 вересня 2017 року, тому АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснено на підставі акту розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, з недотриманням вимог Методики в частині визначення періоду, за який має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи та обставини, на які посилається АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, були предметом дослідження судом першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду позивачем в суді апеляційної інстанції не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2020 року.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Л.М. Кочегарова