Справа № 199/8386/19
(2/199/686/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Маркело В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 14,0 кв.м., загальною площею 14,0 кв., Б сараю, В душу; Г- вбиральні, Д погріба, Е навісу, Ж телиці, споруд №1-5, І,ІІ, належить на праві власності його батькові ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.01.2005 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер та після його смерті позивач не подавав заяву про прийняття спадщини, оскільки проживав разом з батьком та вважав, що є таким, що прийняв спадщину. В червні 2019 р. позивач вирішив оформити свої спадкові права після смерті батька та звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., втім, постановою нотаріуса від 14.06.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з постановою нотаріуса протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 не вчинив дій, що свідчать про її прийняття та які передбачені ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, а саме: постійно не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позовна заява містить наступні позовні вимоги:

-про встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 станом на 09.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

-про визнання за позивачем права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 14,0 кв.м, загальною площею 14,0 кв.м, літ. Б - сараю, літ. В - душу, літ.Г - вбиральні, літ. Д - погріба, літ. Е - навісу, літ. Ж - теплиці, споруд №1-5,1,11., по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримала повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позов визнає повністю та на спадкове майно не претендує.

Третя особа не скористалася правом брати участь в судових засіданнях.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 04.02.2020 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцбк О.В. та витребувана спадкова справа (у копіях) після померлого ОСОБА_3 ,

-судом задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_5 свідчила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Відносини з позивачем сусідські, дружні. Їй відомо, що у квартирі АДРЕСА_4 проживав позивач, його дружина, діти, а також його батько проживав постійно разом з ними до самої смерті. Мати позивача ОСОБА_6 постійно мешкає в Царичанському районі. Інше місце проживання померлого їй не відоме.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_4 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , та їй відомо, що ОСОБА_3 це батько позивача, вони разом проживали у квартирі АДРЕСА_4 . На момент смерті він проживав разом із родиною свого сина. Мати позивача ОСОБА_6 поїхала до своєї матерів в село, оскільки вона потребувала догляду.

Як встановлено судом на підставі відповідного свідоцтва про народження (а.с. 5), позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Місце проживання позивача відповідно до даних паспорта з 08.02.1990 р. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.6).

Заповіту померлий не залишив.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 14,0 кв.м., загальною площею 14,0 кв., Б сараю, В душу; Г- вбиральні, Д погріба, Е навісу, Ж телиці, споруд №1-5, І,ІІ, що належить померлому на підставі договору-купівлі продажу жилого будинку, посвідченого 28.01.2005 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гула М.К. за реєстровим №320(а.с.17); згідно листа-відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 01.07.2019 за вих. № 9472 в матеріалах інвентаризаційної справи містить копія договору купівлі-продажу від 28.01.2005, згідно якого гр. ОСОБА_7 продала гр. ОСОБА_3 житловий будинок, однак останній за реєстрацією права власності до КП «ДМБТІ» ДОР не звертався (а.с.12).

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) є спадкоємцями померлого за законом першої черги.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. від 14.06.2019 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 19), що підтверджується відповідною копією постанови. Згідно з постановою приватного нотаріуса Олексюк Р.В. протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини не вчинив дій, що свідчать про її прийняття та які передбачені ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, а саме: постійно не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Інший спадкоємець ОСОБА_2 , мати позивача (дружина спадкодавця), спадщину не прийняла: із заявою до нотаріальної контори не зверталася; разом із спадкодавцем на час смерті не проживала, що підтвердила в окремо поданій заяві.

Зазначене підтверджується також матеріалами спадкової справи №26/2019, наданої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В.

Спадкодавець ОСОБА_3 постійно проживав із сином (позивачем) у квартирі АДРЕСА_4 , де і настала 09.12.2012 його смерть.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі свідчень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Спірні правовідносини виникли із захисту права на спадкове майно, як спадкоємця за законом першої черги.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

До виниклих правовідносин суд застосовує Цивільний кодекс України в редакції 2004 року.

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, позивач прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Так, статтею 33 Конституції України гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За судового розгляду також було встановлено, що право власності спадкодавця не було зареєстровано в органах БТІ; втім, за життя спадкодавця ним було отримано правовстановлюючий документ, який підтверджує виникнення у нього права власності на нерухоме майно договір купівлі-продажу від 28.01.2005, укладений відповідно до вимог ст. 657 УК України (в редакції, що діяла на момент укладання договору).

Таким чином, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті: домоволодіння АДРЕСА_1 , а відсутність відомостей про проведення державної реєстрації права власності спадкодавця, підтвердженого відповідним договором купівлі-продажу, не може бути підставою для висновку про відсутність самого права та неможливість переходу вказаного права у порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку А-1 жилою площею 14,0 кв.м, загальною площею 14.0 кв.м, літ. Б-сараю, літ. В душу. літ. Г вбиральні, літ. Д. погрібу, літ. Е навісу, літ. Ж теплиці, споруд №1-5, І, ІІ.

Дата складення повного судового рішення 28 лютого 2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї