УХВАЛА

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 127/18513/18

провадження № 61-8922св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України,

третя особа - Міністерство юстиції України,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють на підставі довіреності в інтересах Міністерства юстиції України на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2019 року в складі колегії суддів Стадника І. М., Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В., на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року в складі судді Ан О. В. та на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року в складі колегії суддів Якименко М. М., Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в якому просив стягнути на свою користь 130 100 грн одноразової допомоги в зв`язку з захворюванням, отриманим під час проходження служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення йому ІІ групи інвалідності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року закрито провадження в даній справі.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року, позов задоволено та стягнуто з Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 130 100 грн одноразової грошової допомоги.

25 квітня 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 19березня 2019 року.

26 червня 2019 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року та на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року.

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Ухвалами Верховного Суду від 04 липня та 09 серпня 2019 року відкрито касаційні провадження в даній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2020 року дана справа призначена до судового розгляду.

У касаційних скаргах представники Міністерства юстиції України вказують, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для розгляду цієї справи по суті в порядку цивільного судочинства прийняті з порушенням норм процесуального права.

Указують, що спір між військовослужбовцем і суб`єктом владних повноважень є публічно-правовим, окрім того, він виник із приводу стягнення державних коштів, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Частиною шостою статті 403 ЦПК України передбачено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, коли: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Ураховуючи те, що Міністерство юстиції України оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, заявляло про порушення таких правил у судах попередніх інстанцій, обґрунтувало відповідне порушення, а висновок Великої Палати щодо питання предметної юрисдикції спору в подібних правовідносинах відсутній, наявні правові підстави для передачі справи № 127/18513/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, третя особа Міністерство юстиції України про стягнення грошової допомоги в зв`язку з захворюванням, отриманим під час проходження служби в органах внутрішніх справ, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков