ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3470/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Мицик Ю.С.
при секретарі Пугач Д.С.
за участю сторін не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 24 554,00 грн. - матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 10 000 грн. - моральної шкоди та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
10.09.2019 квартиру позивача АДРЕСА_1 було залито водою з вини відповідача, як власника квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище. Комісією у складі працівників КП «Житло-Сервіс»» та в присутності позивача був складений Акт про залиття квартири від 16.09.2019. У вказаному Акті встановлено, що 10.09.2019 відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище. Причиною залиття є недбале користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири. Також в акті зафіксовані пошкодження квартири внаслідок залиття: коридор-стіни (шпалери) 15 кв.м., кухня-стіни (шпалери) 8 кв.м. Звітом про вартість відновлювального ремонту приміщень квартири від 04.10.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , визначено, що вартість відновлювального ремонту приміщень квартири (з урахуванням фізичного зносу матеріалів) складає 23 400,00 грн., вартість послуг з оцінки розміру матеріального збитку складає 1000,00 грн., вартість послуг із складання акту про залиття складає 154,00 грн., а всього 24 554,00 грн. Добровільно відшкодувати завдану майну шкоду відповідач відмовилась. Відповідачу направлена претензія № 20 від 16.10.2019 про відшкодування збитків, відповіді на яку не одержано. Також позивач зазначав, що внаслідок залиття квартири йому було заподіяно моральну шкоду. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, тривалість душевних страждань у формі дискомфорту, стресу, хвилювань через появу грибка на стінах, через пошкоджений інтер`єр квартири, відмову відповідача добровільно відшкодувати шкоду, позивач оцінив розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн. Позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат та покласти на відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 12 400,00 грн.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи по суті в судове засідання.
Ухвалою суду від 21.04.2020 за клопотанням представника позивача вирішено судове засідання у справі, призначене на 27.04.2020 року на 14 год. 30 хв., провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».
Від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 07.09.2020.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Власником квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Як зазначає позивач у позовній заяві 10.09.2019 відбулося залиття його квартири з квартири, що належить відповідачу та знаходиться поверхом вище.
Вказана обставина підтверджується копією акту про залиття квартири від 16.09.2019, затвердженого управителем будинків відділення № 5 КП «Житло-сервіс». Відповідно до вказаного акту, за результатами огляду квартири позивача виявлені пошкодження квартири внаслідок залиття: коридор-стіни (шпалери) 15 кв.м., кухня-стіни (шпалери) 8 кв.м. Причина залиття вказана у акті, як «недбале користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири».
При вирішенні вимог даного позову суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання).
Так, за загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…
Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка визначає підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, повинен, зокрема, довести такі складові: протиправну поведінку відповідача; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач, якщо він заперечує проти позову, - відсутність його вини у завданні шкоди, тобто вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується.
З огляду на встановлені обставини, факт залиття квартири позивача водою є доведеним, а відтак є доведеним і факт заподіяння позивачу внаслідок вказаного залиття майнової шкоди.
Наданий позивачем Акт про залиття, який підписаний членами комісії, містить усі необхідні дані та відомості, а саме: дата його складення, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складенні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття та причину залиття, а відтак цей акт є належними і допустимими доказом протиправності поведінки відповідача ОСОБА_2 та її вини у заподіянні шкоди.
Судом встановлено, що квартира відповідача розташована поверхом вище над квартирою позивача, однак жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, розташованій над квартирою позивача, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідача не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з вини відповідача.
Згідно з приписами статті 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до звіту про вартість відновлювального ремонту приміщень квартири від 04.10.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту приміщень квартири (з урахуванням фізичного зносу матеріалів) складає 23 400,00 грн., вартість послуг з оцінки розміру матеріального збитку складає 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією, вартість послуг із складання акту про залиття складає 154,00 грн., що підтверджується квитанцією. Загальна сума майнової шкоди становить 24 554,00 грн.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди позивачу з вини відповідача, оскільки остання не спростувала цієї обставини, а тому вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.
Враховуючи факт залиття, суд вважає, що винними діями відповідача позивачу, як власнику житла, була заподіяна моральна шкода, внаслідок пошкодження майна, необхідності проведення ремонту по відновленню наслідків залиття, що призвело до порушення життєвого укладу позивача, істотних вимушених негативних змін у його житті, змусило позивача витрачати час на оформлення документів, звернення до суду та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить із такого.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.
Як вбачається із матеріалів справи, 15.10.2019 між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» було укладено договір про надання правничої допомоги щодо представництва останнім інтересів позивача у суді за вказаним позовом, що підтверджується відповідним договором та ордером на надання правничої допомоги. На виконання вказаних повноважень вказане адвокатське об`єднання надавало відповідні послуги позивачу, зокрема підготовка до розгляду справи у суді та збір доказів (підготовка та подання позову, збір доказів, подання претензії про відшкодування збитків, замовлення і отримання звіту про розмір збитків), представництво у суді (27.04.2020).
Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів справи було долучено детальний опис робіт (наданих послуг), копії квитанцій № 59/1 від 11.11.2019р. на суму 7 500,00 грн., № 59/2 від 30.08.2020р. на суму 2 400 грн., на загальну суму 9 900,00 грн.
У поданому детальному описі робіт представник позивача зазначив про надання правничої допомоги з представництва у суді 07.09.2020р. на суму 1200,00 грн., проте подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутністю.
На підставі вище викладеного, з відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 8 700,00 грн.
Крім того, позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.
З огляду на викладене, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача суми судового збору у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, ст. ст. 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місцезнаходження майна: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 24 554,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 8700,00 гривень та судовий збір в розмірі - 768,40 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.
СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.