Провадження №2/748/514/20
Єдиний унікальний № 748/1054/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кухти В.О.

при секретарі: Сидор А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа: Чернігівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у володінні та користуванні майном шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просять усунути їм перешкоди в користуванні майном шляхом виселення відповідачів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи своїм вимоги тим, що вони є власниками житлового Ѕ частини будинку та надвірних споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . В належному їм майні проживають відповідачі, які не є членами їх сім`ї, та не дають їм можливості вселитися в будинок, провести в ньому ремонт, користуватися ним, як власником майна. 03.04.2020 року направили претензію відповідачам з вимогою виселитися з помешкання в термін до 01 травня 2020 року, але до цього часу відповідачі не побажали виселитися з будинку.

Ухвалою судді від 22 травня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавали, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до акту від 13.05.2015 року /а.с.8/, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , 13.05.2015 року о 09 год. 25 хв. знаходився ОСОБА_3 , який зареєстрований за цією адресою: та ОСОБА_5 , яка проживає без реєстрації. Зі слів гр. ОСОБА_5 за цією адресою постійно проживають без реєстрації її мати ОСОБА_4 , її сестра ОСОБА_6 зі своїми дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які в момент обстеження були відсутні в будинку у своїх особистих справах.

З представленого листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.07.2017 року за № 446, вбачається, що при спробі проведення інвентаризації згідно замовлення від 24.07.2017 року на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 , 24.07.2017 року в присутності інженера РБТІ ОСОБА_10 , дільничного офіцера поліції ОСОБА_11 , представника замовника ОСОБА_1 було вчинено перешкоди для викоання своїх службових обов`язків інженера Чернігівського РБТІ ОСОБА_10 мешканцями квартири АДРЕСА_4 . Без проведення інвентаризації нерухомого майна за вищевказаною адресою не можливо видати документа для отримання спадщини після смерті ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку ДОП ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 27.02.2019 року, вбачається, що в ході перевірки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться будинок, який належить покійному чоловіку гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_12 . Але на даний час в ньому проживають гр. ОСОБА_3 із своєю сім`єю вже на протязі 10 років. Як пояснила гр. ОСОБА_1 , що на протязі тривалого часу за вищезазначений будинок тривають судові процеси, так як гр. ОСОБА_3 із сім`єю орендують будинок та відмовляються покидати його. Останнє судове рішення продовжило договір оренди гр. ОСОБА_3 із сім`єю до 12.11.2019 року після чого вони повинні залишити його. 14.02.2019 року гр. ОСОБА_1 , звернулась до поліції, так як хотіла потрапити до будинку за зазначеною адресою, та сфотографувати кімнати, тому що теперішні мешканці зробили реконструкцію. В подальшому гр. ОСОБА_1 , планує подати на гр. ОСОБА_13 і його сім`ю до суду.

Згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019 року, яке набрало законної сили 21.11.2019 року, позивачу ОСОБА_2 належить ј частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 . Позивачу ОСОБА_1 також належить ј частина житлового будинку з господарськими будівлями за зазначеною адресою на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.02.2020 року, яке набрало законної сили 06.03.2020 року, як майно набуте нею в період шлюбу з ОСОБА_12 ..

03 квітня 2020 року позивачі направили лист відповідачу ОСОБА_3 з проханням, щоб останній зі своєю родиною звільнив будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в строк до 01 травня 2020 року.

З представленої довідки Довжицького старостинського округу Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 22.04.2020 року за № 156, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 1959 р.н., дійсно зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, кожна сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивач та відповідач). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює докази належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідачами не надано жодних доказів про проживання в спірному будинку на правових підставах, а позивачами надані належні докази, а саме: акт від 13.05.2015 року, лист КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.07.2017 року за № 446, висновок ДОП ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 27.02.2019 року, які свідчать про те, що відповідачами чиняться перешкоди позивачам у користуванні їх майном

Зважаючи на те, що в розумінні ст. 3 СК України відповідачі не відносяться до членів сім`ї позивачів та останні проживають у будинку без будь-яких правових підстав, чим чинять перешкоди позивачам у користуванні спірною часткою їх житлового будинку, врахувавши той факт, що відповідачі не скористались своїм правом на подачу Відзиву, тому суд приходить до висновку, що перешкоди, які чиняться позивачам у користуванні їх майном слід усунути в спосіб зазначений ними у позові, а саме виселити відповідачів з зазначеного будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 (РОНКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа: Чернігівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування (, місцезнаходження: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченко, 48) про усунення перешкод у володінні та користуванні майном шляхом виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О.Кухта