Справа № 390/1455/19
Провадження №2/390/81/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2020 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Гершкул І.М.,

при секретарі Магомедовій А.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача СФГ Новіка С.М. - Прибори І.І., Нестерова В.А.,

представника відповідача ПП ОСОБА_3 - Нестерова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства Новіка Сергія Миколайовича та приватного підприємця ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Кіровоградська районна державна адміністрація, Відділ у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання договору оренди землі недійсним, стягнення збитків і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до СФГ Новіка С.М. і ПП ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Кіровоградська РДА, Відділ у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просила: визнати недійсним договір оренди землі б/н від 01.12.2019 року, який укладено між ОСОБА_4 і СФГ Новіка С.М. ; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені збитки у розмірі 5699,77 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору міни від 26.12.2018 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташованої на території Назарівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після набуття права власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 прибула на місце її розташування, де встановила, що земельну ділянку зорано СФГ Новіка С.М. У подальшому, ОСОБА_2 повідомила СФГ Новіка С.М. , що буде самостійно обробляти належну їй земельну ділянку. Проте, восени її земельну ділянку було засіяно ПП ОСОБА_3 , яким було повідомлено, що нібито попередній власник земельної ділянки ОСОБА_4 уклав договір оренди земельної ділянки з СФГ Новіка С.М., який є чинним, а отже відбулась лише заміна сторони договору оренди, отже ОСОБА_2 має право лише на отримання орендної плати згідно договору. На запит позивача Відділ у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомив, що земельна ділянка, загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташованої на території Назарівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_6 , не є об`єктом оренди будь-якої юридичної чи фізичної особи підприємця, інформація про внесення спірного договору до поземельної книги відсутня. Позивач звернулася з заявою до Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області. З матеріалів перевірки позивачу стало відомо про наявність договору оренди землі, який начебто укладено у 2010 році між ОСОБА_4 і СФГ Новіка С.М. , що зареєстрований Управлінням Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області, про що 04.04.2012 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04719. Згідно пояснень ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки з СФГ Новік С.М. він не підписував, а СФГ Новік С.М. користувався його земельною ділянкою та сплачував ОСОБА_4 готівкові кошти за користування. Відповідачі своїми протиправними діями завдали позивачеві матеріальних збитків у сумі 4136,36 грн., а також 09.09.2019 року ОСОБА_2 сплатила земельний податок у сумі 1563,41 грн. Крім того, незаконні дії відповідачів завдали сильних душевних страждань позивачу, які тривають з грудня 2018 року до теперішнього часу, що виражається у втраті сну, постійній тривозі, а також ОСОБА_2 на деякий час втратила зв`язок зі своїми близькими, оскільки постійно доводилося вживати заходів по відновленню своїх порушених прав та інтересів. 11.12.2019 року під час збирання врожаю ОСОБА_3 принижував та ображав ОСОБА_2 у присутності працівників правоохоронних органів, які прибули за викликом позивача, що призвело до сильного хвилювання позивача, побоювання за своє життя та здоров`я. Зважаючи на викладене та враховуючи, що між протиправними діями СФГ Новіка С.М. і ПП ОСОБА_3 та завданою ОСОБА_2 моральною шкодою є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. На підставі викладеного позивач звернулася до суду для захисту порушених прав.

Представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представники відповідача СФГ Новіка С.М. заперечили проти задоволення позову, оскільки вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, а позов є необґрунтованим, оскільки не підтверджений належними та допустимими доказами. Крім цього, вказали, що представник позивача не має достатніх повноважень.

Відповідачем СФГ Новіка С.М. надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки 01.12.2010 року між СФГ Новіка С.М. і ОСОБА_4 укладено договір оренди землі, згідно якого останній надав СФГ Новіка С.М. спірну земельну ділянку в оренду строком на 10 років. У пункті 3.1 Договору сторони узгодили, що земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років починаючи з моменту державної реєстрації. Пунктом 16 Договору визначено, що договір набирає чинності після його укладення, підписання та державної реєстрації. Умовами Договору від 01.12.2010 року не передбачено автоматичне припинення оренди з підстав переходу права власності на земельну ділянку. Позивач посилається на відсутність договору оренди земельної ділянки, оскільки попередній власник зазначає, що начебто договір оренди не підписував, а також згідно відповідей органів Держгеокадастру земельна ділянка не є об`єктом оренди. Проте, 01.12.2010 року Новіком С.М. і ОСОБА_4 підписано договір оренди, а 04.10.2012 року проведено державну реєстрацію спірного договору в Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04719. Крім того, згідно накладних від 30.11.2012 року, 20.07.2013 року, 09.06.2018 року, 24.06.2018 року, 26.07.2018 року, 29.09.2018 року ОСОБА_4 отримував орендну плату за земельну ділянку, а з нарахованої орендної плати СФГ Новіка С.М. сплачено податок (т.1, а.с.49-52).

Представник відповідача ПП ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає його необґрунтованим, оскільки не підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідачем ПП ОСОБА_3 надано суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач не погоджується з доводами позовної заяви, оскільки позивач у позовній заяві зазначає, що після набуття права власності на земельну ділянку та прибуття на місцевість встановила, що її обробляє СФГ Новіка С.М., а тому позивач повідомила СФГ Новіка С.М. про намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку та просила не вчиняти перешкод у користуванні земельною ділянкою. Однак, будь-якого доказу на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. Також, позивачем вказано, що ОСОБА_4 пояснив позивачу, що не підписував договір оренди з СФГ Новіка С.М., а останній користувався земельною ділянкою та сплачував ОСОБА_4 готівкові кошти за користування, фактично зазначаючи про існування договірних відносин. Будь-яких доказів не підписання договору оренди землі ОСОБА_4 до позовної заяви не долучено. З приводу вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди позивачем не наведено жодного доказу про обізнаність посадових осіб СФГ Новіка С.М. про зміну власника земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 , а тому і в діях посадових осіб СФГ Новіка С.М. не має порушення, які б могли призвести до завдання відповідачу матеріальних і моральних збитків. Зі змісту позовної заяви не зрозуміло яким чином ПП ОСОБА_3 завдавав ОСОБА_2 матеріальних і моральних збитків. Позивачем не наведено будь-якого доказу того, що саме ОСОБА_3 засівав земельну ділянку. З приводу конфлікту який відбувся під час збирання врожаю, ОСОБА_2 перешкоджала ОСОБА_3 збирати врожай з земельних ділянок, які є суміжними з земельною ділянкою ОСОБА_4 і перебувають в оренді у ПП ОСОБА_3 (т.1, а.с.206-207).

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте до матеріалів справи долучено його письмові пояснення, які посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю., де вказано, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку КР 015115 ОСОБА_4 володів земельною ділянкою, загальною площею 5,32 га., розташованою на території Назарівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. 26.12.2018 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 уклали договір міни земельних ділянок, який посвідчено приватний нотаріус Бабіч Л.Ю. Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку, а взамін отримав іншу земельну ділянку. Земельна ділянка не перебувала в орендному користуванні, будь-яких договорів оренди ОСОБА_4 не підписував, особисто земельну ділянку не обробляв. Земельною ділянкою користувалося СФГ Новіка С.М. , а за користування раз на рік надавали зернові культури, грошових коштів не отримував, земельний податок не сплачував. З СФГ Новіка С.М. взаємовідносини по земельному питанню виникли у 1996 році, після розпаюванню колгоспу, тоді ОСОБА_4 підписав із СФГ Новіка С.М. договір оренди землі, але після цього жодного документа з СФГ Новіка С.М. він не підписував. Про наявність договору оренди землі укладеного 01.12.2010 року між ОСОБА_4 і СФГ Новіка С.М. довідався від ОСОБА_2 восени 2019 року, однак вказаного договору він не підписував, власного примірника договору він не має (т.1, а.с.37).

Третя особа Кропивницька районна державна адміністрація свого представника у судове засідання не направили, проте надали листа в якому просили розглянути справу без участі їх представника (т.1, а.с.220).

Третя особа Відділ у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свого представника у судове засідання не направили, повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв або пояснень суду не подавали.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що на даний час працює на посаді начальника відділу земельних відносин, комунальної власності, інфраструктури та житлово-комунального господарства Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. У жовтні 2012 року перебував на посаді провідного спеціаліста Управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області, а до його посадових обов`язків входила державна реєстрація договорів оренди землі. У договорі оренди землі від 01.12.2010 року в графі «Договір зареєстрований у» виконано записи «Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області», «04 жовтня 2012 року», у графі реєстраційний номер запис «04719», у графі підпис та прізвище особи, яка здійснила реєстрацію, підпис та запис « ОСОБА_7 » виконано ним і підпис та почерк його. У період із 2011 року до 01.01.2013 року був перехідний період, а починаючи з 01.01.2013 року вступила в силу Національна кадастрова система та з`явилася публічна кадастрова карта України. До цього, договори оренди землі реєструвалися державним реєстратором Управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області у трьох примірниках, по одному примірнику для сторін і один примірник залишається в архіві Держкомзему, реєстратор вносив відомості до реєстру, сервер якого перебував у Обласному земельно-кадастровому центрі, тобто безпосередньо реєстратор не проводив державну реєстрацію як таку, а лише вносив відомості до відповідної програми, якою інформація направлялася до центрального серверу. У період перехідної системи реєстраційний номер брався згідно коду «35225» - Кіровоградський район, а наступні цифри - це номер по порядку, який визначався в порядку живої черги без прив`язки до населеного пункту, у зв`язку із чим договори оренди землі зберігалися в Управлінні Держкомзему по господарствам. Також, у перехідний період до договору оренди землі з програми друкувалася поземельна книга, в якій сторонами або їх представники ставили свої підписи. До вересня 2011 року договори оренди землі реєструвалися в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка дійсно мала вигляд книги. Вказана книга також заповнювалася державним реєстратором в якій сторони або їх представники ставили свої підписи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія КР №015115 належала земельна ділянка, загальною площею 5,32 га., кадастровим номером :02:000:0260, розташована на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1, а.с.63-64).

Матеріали справи містять копію договору оренди землі від 01.12.2010 року між ОСОБА_4 і Селянським (фермерським) господарством Новіка Сергія Миколайовича, згідно якого ОСОБА_4 передав СФГ Новіка С.М. в оренду строком на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації, земельну ділянку, загальною площею 5,32 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Договір містить запис про реєстрацію 04.10.2012 року в Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №04719. Згідно акту від 01.12.2010 року визначено межі земельної ділянки, загальною площею 5,32 га., кадастровий номер :02:000:0260, в натурі на місцевості (т.1, а.с.9-11, 54-62).

Згідно копій накладних від 30.11.2012 року, 20.07.2013 року, 09.06.2018 року, 24.06.2018 року, 26.07.2018 року, 29.09.2018 року СФГ Новіка С.М. відпущено ОСОБА_4 у рахунок паю сільськогосподарську продукцію, а також відповідно до податкових рахунків із нарахованої орендної плати СФГ Новіка С.М. сплачено податок, проте вказані матеріали не дають змогу встановити за який саме пай і на якій правовій підставі проведено розрахунок (т.1, а.с.66-86).

Листом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №ПІ-254/0-287/0/63-19 від 08.08.2019 року повідомлено, що відповідно наявної інформації відомості про реєстрацію обтяження, іншого речового права на земельну ділянку (у тому числі на умовах оренди) загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, станом на 29.12.2012 року відсутні (т.1, а.с.12).

Листом Відділу у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №413/113-19 від 14.06.2019 року повідомлено, що згідно земельно-кадастрових даних земельна ділянка, загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, перебуває у власності ОСОБА_2 , обмеження та обтяження на вказану ділянку не зареєстровано, відомості щодо користування зазначеною ділянкою третіми особами у Відділі станом на 01.01.2013 року відсутні (т.1, а.с.13).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №163642930 від 16.04.2019 року свідчить, що ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору міни №6259 від 26.12.2018 року є власником земельної ділянки, загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, відомості про інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні (т.1, а.с.14).

На запит суду приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. надано лист №1738/01-16 від 11.12.2019 року та належним чином завірену копію договору міни від 26.12.2018 року зареєстрованого за №6259, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обмінялися (передали у власність один одному) належне їм на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: ОСОБА_2 - земельну ділянку загальною площею 0,0100 га., кадастровий номер :02:000:2241, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_4 - земельну ділянку загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1, а.с.158-198).

Листом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №723/0/6-19 від 10.12.2019 року повідомлено, що 10.12.2019 року відносно Новіка С.М. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП по факту самовільного зайняття СФГ Новіка С.М. належної ОСОБА_2 земельної ділянки (т.1, а.с.201).

На запит суду Відділом у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській надано листи №27/113-20 від 27.01.2020 року, №90/113-20 від 26.02.2020 року та завірені копії сторінок Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди Розділ 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі Кіровоградського району Кіровоградської області», якими повідомлено, що реєстраційна справа на земельну ділянку загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, у Відділі не обліковується, відомості про укладення та реєстрацію договору оренди землі від 01.12.2010 року між ОСОБА_4 і СФГ Новіка С.М. щодо зазначеної земельної ділянки відсутні. Ведення зазначеної вище Книги завершено у 2011 році. За даними Відділу зазначена земельна ділянка обліковується за ОСОБА_2 , дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 26.12.2018 року. Відомості про реєстрацію обтяження, іншого речового права на земельну ділянку (у тому числі на умовах оренди) кадастровий номер :02:000:0260 станом на 29.12.2012 року відсутні (т.1, а.с.234, т.2 а.с.1-6).

На запит суду Відділом у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надано листи №301/113-20 від 27.08.2020 року, яким повідомлено, що поземельну книгу щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, загальною площею 5,3235 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташовану на території Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, який укладено 01.12.2010 року між ОСОБА_4 і СФГ Новіка С.М. та зареєстровано 04.10.2012 року за номером 04719 - в архіві Відділу не виявлено (т.2 а.с.54).

Згідно повідомлення Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області про початок досудового розслідування від 12.07.2016 року вбачається, що внесено відомості до ЄРДР за №0008670 за ст.357 ч.1 КК України по факту заволодіння документацією із землеустрою Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі (т.2 а.с.55).

Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заперечення представників відповідачів про те, що представник позивача не має достатніх повноважень, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи (т.1, а.с.15-17).

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами такого захисту цивільних прав та інтересів є зокрема визнання правочину недійсним, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно ст.ст.202, 203, 205 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин): правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно ст.210 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин): правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом; такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації; перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Статтею 182 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено: право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду; порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст.ст.124, 125 ЗК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин): передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем; підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди; право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 3 частиною 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею 4 частиною 1 пунктом 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року передбачено, що державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Проаналізувавши у сукупності наведені вище положення законодавства та матеріали справи вбачається, що 01.12.2010 року між ОСОБА_4 та СФГ Новіка С.М. підписано договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,32 га., кадастровий номер :02:000:0260, розташованої на території Назарівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, який містить запис про державну реєстрацію, проте перевіркою встановлено, що державну реєстрацію відповідно вимог чинного законодавства не проведено. Оскільки договір підлягав державній реєстрації, то він є укладеним із моменту його державної реєстрації. За таких обставин, зважаючи, що при укладенні договору оренди землі не було дотримано обов`язкових вимог чинного законодавства щодо форми таких договорів, а саме не проведено належним чином державну реєстрацію, викладена обставина, враховуючи приписи ст.210 ЦК України, дає підстави для висновку, що зазначений договір є неукладеним і таким, що не породжує для сторін права та обов`язки, а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

Показання свідка ОСОБА_7 про проведення державної реєстрації спірного договору суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджуються та спростовуються іншими доказами, зокрема інформацією управління Держгеокадастру.

Крім цього, такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року по справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року по справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року по справі № 569/17272/15-ц. У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору оренди, посилаюсь на те, що договір не підписувався, умови його не погоджувались, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні земельної ділянки позивачу, як власнику, покликаючись до умов договору.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, а також заперечення відповідачів, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Отже, позовна вимога про визнання договору оренди землі недійсним не підлягає задоволенню також із підстав обрання позивачем неефективного способу захисту. Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки.

Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19).

Відповідно ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Пунктом 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яку затверджено Постановою КМУ №963 від 25.07.2007 року, визначено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою КМУ №1619 від 01.11.2000 року.

Відповідно ст.23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши наведені вище докази по справі у сукупності з нормами законодавства суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача понесених матеріальних збитків і моральної шкоди є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Позивач вказує, що через протиправні дії відповідачів нею понесено матеріальні збитки у сумі 4136,36 грн. і сплачено земельний податок у сумі 1563,41 грн., проте на підтвердження вказаних фактів будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів суду не надає. Позивач вказує, що протиправними діями відповідачів заподіяно моральну шкоду в сумі 50 000 грн., проте будь-яких доказів, які підтверджують прямо чи опосередковано наявність будь-яких негативних наслідків і моральної шкоди заподіяної позивачу діями відповідачів суду не надано.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.15, 16, 22, 23, 182, 202, 203, 205, 210 ЦК України, ст.ст.124, 125 ЗК України, ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, ст.ст.3,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 ) до селянського (фермерського) господарства Новіка Сергія Миколайовича (, місце знаходження: 27642, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Назарівка) та приватного підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 ), Кіровоградська районна державна адміністрація (, місце знаходження: 25014, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, 25), Відділ у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84), про визнання договору оренди землі недійсним, стягнення збитків і моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2020 року.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул