печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

за участі представника позивача Бокатої А. В.,

представника відповідача Мельник В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Акціонерного товариства «Правекс Банк» Мазура Валентина Олексійовича про закриття провадження у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води, інфляційні втрати та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

11 вересня 2019 року до суду надійшла відповідь на запит суду від 23 серпня 2019 року, направленого згідно з частиною першою статті 187 ЦПК України, щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача /а. с. 40-43/.

Ухвалою від 24 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті у порядку загального провадження /а. с. 44-45/.

23 січня 2020 року від позивача до суду надійшло клопотання про заміну сторони відповідача з неналежного на належного, а саме з ОСОБА_1 на ПАТ «КБ «Правекс-Банк», обґрунтоване тим, що позивачеві із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 січня 2020 року № 197030100 стало відомо про те, що первісний відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1 з 12 червня 2013 року, а ОСОБА_1 самостійно не надала обслуговуючій компанії відомості про зміну власника квартири /а. с. 60-70/.

Ухвалою суду від 18 червня 2020 року здійснено заміну сторони відповідача з ОСОБА_1 на АТ «ПравексБанк».

09 вересня 2020 року представником відповідача подано до суду клопотання про продовження строку для надання відзиву та окреме клопотання про закриття провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі, просив задовольнити.

Представник позивача не заперечувала проти закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вивчивши клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, як зазначено у частинах першій, другій статті 55 Конституції України.

Саме суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55, статті 124 Конституції України.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Разом з тим при зверненні до практики ЄСПЛ (справа «Марченко М. В. проти України») у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; повинно йтися про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру, щоб спір був дійсним та серйозним і щоб предмет провадження напряму стосувався відповідного права цивільного характеру.

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01 березня 2013 року № 3 вказав, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У відповідності до частини першої статті 20 ГПК України, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах, що виникають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, згідно з пунктом 15, й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Як встановлено судом сторони у справі є юридичним особами - суб`єктами господарювання, між якими існує спір пов`язаний із здійсненням господарської діяльності та обов`язками, які виникають у зв`язку із утриманням майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про господарський характер правовідносин і закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 1-20, 43, 49, 142, 206, 255, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води, інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2020 року.

Суддя І. В. Литвинова