ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 953/24217/19

провадження № 22-ц/818/2356/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Державне підприємство «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року в складі судді Чередник В.Є.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» (далі - ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ») про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що з 16 травня 2017 року він перебував у трудових стосунках з відповідачем, працюючи на посаді виконуючого обов`язки начальника адміністративно-господарчого відділу ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ», однак за період березень 2018 року - листопад 2019 року йому безпідставно не виплачена заробітна плата в розмірі 159 044,75 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» на його користь заборгованість по заробітній платі в указаному розмірі.

31 січня 2020 року Строгий Валерій Федорович - голова комісії з реорганізації ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» подав відзив на позовну заву, в якому просив залишити позов без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07 листопада 2018 року № 561 ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» перебуває на стадії реорганізації. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 на підтвердження заборгованості по заробітній платі надав довідку, підписану ОСОБА_4 - головою комісії з реорганізації ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ», який відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29 липня 2019 року № 328 виведений зі складу цієї комісії, отже не мав повноважень на підписання довідки про розмір заборгованості по заробітній платі.

Зазначає, що в період з 16 серпня 2018 року по 12 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено планову виїзну документальну перевірку ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору за період з 01 липня 2015 року по 30 червня 2018 року, за результатами якої складено акт від 19 вересня 2018 року № 3882/20-40-13-07/00167606. В ході проведеня цієї перевірки відповідачем надано відомості щодо нарахування позивачу заробітної плати, а саме: в березні 2018 року нараховано 1 632,22 грн, до виплати - 1 472,52 грн; у квітні 2018 року нараховано 4 130,00 грн, до виплати - 3 324,65 грн; у травні 2018 року нараховано 4 130,00 грн, до виплати - 3 342,65 грн; у червні 2018 року нараховано 4 024,44 грн, до виплати - 3 239,67 грн.

Крім того, вказує, що до Київського районного суду м. Харкова було подано більше 20 позовів, за змістом аналогічних позову ОСОБА_1 , за відсутності доказів щодо існування заборгованості по заробітній платі та з додатком до позовів довідок, підписаних ОСОБА_4 . У зв`язку з цим до Київського ВП ГУНП в Харківській області 08 січня 2020 року подано заяву про скоєння групою осіб кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 190 КК України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоовлення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував у складі працюючих найманих працівників ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» у березні, квітні, травні та червні 2018 року. Однак встановити, яка заробітна плата нараховувалась йому та чи взагалі нараховувалась у період з 01 липня 2018 року по 01 листопада 2019 року суд позбавлений можливості, оскільки за вказаний період жодного доказу надано не було.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 був звільнений від виконання обов`язків директора ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» на підставі наказу міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 09 січня 2020 року № 2-к/к, отже до цього часу мав всі повноваження як керівник підприємства видавати та підписувати довідки про наявність заборгованості по заробітній платі. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно позбавив його винагороди за виконану ним роботу, оскільки таке право закріплено статтями 94 та 115 КЗпП України.

ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» рішення суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебував у трудових стосунках з ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ»: на підставі наказу від 20 жовтня 2014 року № 116-к позивач був прийнятий на роботу в експлуатаційно-технічний відділ на посаду інжерена 1 категорії; на підставі наказу від 03 травня 2017 року № 56-к позивач був переведений на посаду начальника адміністративно-господарського відділу. Наказом від 08 січня 2020 року № 32-к ОСОБА_1 звільнений за згодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (а. с. 3).

Наказом в. о. державного секретаря - директора Департаменту забезпечення комунікацій та організаційної роботи Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Підкоморної Ю. від 21 лютого 2018 року № 23-к/к виконуючим обов`язки директора ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» було призначено ОСОБА_4 , який також входив до складу комісії з реорганізації ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» (а. с. 102).

Наказом першого заступника міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29 липня 2019 року № 328 ОСОБА_4 виведено зі складу комісії з реорганізації ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» та введено до складу комісії з реорганізації ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» ОСОБА_5 (а. с. 14).

Згідно з довідкою ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» від 29 листопада 2019 року № 29/11-24, підписаною керівником ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» ОСОБА_4 , заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає: станом на 31 березня 2018 року - суму в розмірі 76 444,75 грн, за період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2019 року - суму в розмірі 82 600,00 грн. Загальна сума заборгованості складає суму в розмірі 159 044,75 грн (а. с. 6).

За допущення зростання поточних зобов`язань ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ", збільшення заборгованості із заробітної плати працівникам, нарощування підприємством кредиторської заборгованості наказом міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України Оржель О. від 09 січня 2020 року № 2-к/к ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення від виконання обов`язків директора ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ" відповідно до пункту 1 статті 41 КЗпП України (а. с. 103).

Наказом міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України Оржель О. від 28 лютого 2020 року № 17-к/к виконуючим обов`язки директора ДП «ПІВДЕНДІПРОШАХТ" призначено ОСОБА_6 (а. с. 88).

В уточненому відзиві на позов ОСОБА_6 позовні вимоги визнав в повному обсязі та зазначив, що через скрутне матеріальне становише та арешт рахунків підприємства заробітна плата на підприємстві не виплачується (а. с. 87).

Згідно зі статтею 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Зміст статті 21 Закону України «Про працю» свідчить, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

За правилами частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 УЦПК України).

Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, порушення права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати, доведеність розміру заробітної плати належними та допустимими доказами, висновок суду першої інстацнії про відсутність підстав для задоволення позову є помилковим. При цьому судова колегія враховує, що тяжкке фінансове становище підприємства не свідчить про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов`язку сплатити позивачу кошти за виконану роботу.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції підлягає сксуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 382, 384 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» (, юридична адреса: 61057, місто Харків, вулиця Пушкінська, 5) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 159 044,75 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сорок чотири грн 75 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина