Справа №751/5515/20
Провадження №2/751/1099/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Цибенко І. В.

за участі секретаря Чвірової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, -

Встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, в якому просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 08 липня 2007 року;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0041, площею 0,15 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , котра належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 06 червня 2014 року;

- квартиру АДРЕСА_2 , котра в цілому належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, який було 07 травня 2020 року нотаріально посвідчено Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Т.О. за реєстровим №650;

- автомобіль легковий Hyundai Santa Fe 2.2 CRDI VGT, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , реєстраційний номер- НОМЕР_3 .

2) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/2 частину об`єктів спільної сумісної власності.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову заявленого до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, в якому заявник просить накласти арешту нажитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 08 липня 2007 року;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0041, площею 0,15 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , котра належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 06 червня 2014 року;

- квартиру АДРЕСА_2 , котра в цілому належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, який було 07 травня 2020 року нотаріально посвідчено Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Т.О. за реєстровим №650;

- автомобіль легковий Hyundai Santa Fe 2.2 CRDI VGT, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , реєстраційний номер- НОМЕР_3

Вимоги про забезпечення позову обґрунтовує тим, що відповідач останнім часом стверджує, що має намір здійснити відчуження спірного майна. Вона дізналася від спільних знайомих із відповідачем ОСОБА_2 спеціалістів по роботі з нерухомістю, та з Інтернет -ресурсу із розміщення оголошень «ОЛХ», що останній підшуковує можливого покупця спірної квартири та автомобіля, здійснює покази можливим покупцям спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення відповідача та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначено можливість ОСОБА_2 відчужити майно, яке є спільноюй сумісною власністю.

При цьому доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано.

Так, зміст норми пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачає такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести , але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Суд також звертає увагу на вимоги частини 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149,150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів після проголошення.

Суддя І. В. Цибенко