Ухвала

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 426/4370/15-ц

провадження № 61-40664 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування державної реєстрації договору оренди землі та водного об`єкта, визнання дійсним та поновлення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, ОСОБА_1 про визнання договору оренди водоймища недійсним за касаційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 червня 2018 року, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію договору оренди землі та водного об`єкту від 30 грудня 2009 року, укладений між Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області та ОСОБА_2 стосовно земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним об`єктом (водоймищем), площею 54,4 га, яка знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, який зареєстровано у Сватівському районному реєстраційному окрузі Луганської регіональної філії Центру ДЗК 13 січня 2010 року за № 20.

Визнано дійсним та поновлено державну реєстрацію договору оренди водоймища, укладеного між Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області та ОСОБА_1 від 28 грудня 2004 року стосовно земельної ділянки під водоймищем несільськогосподарського призначення, площею 54,4 га, яка знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, який було зареєстровано у Сватівському районному комплексному відділі Луганської регіональної філії Центру ДЗК 30 грудня 2004 року за № 37.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року повернуто апелянту (скаржнику) без розгляду.

У липні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 червня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постановою Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року апеляційну скаргуапеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року залишено без змін.

У січні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення його зустрічних позовних вимог.

У квітні 2020 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування державної реєстрації договору оренди землі та водного об`єкта, визнання дійсним та поновлення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, ОСОБА_1 про визнання договору оренди водоймища недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара