УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Мукачево Справа №303/3614/20

2/303/1393/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Шин Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

8 вересня 2020 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет поділ спільного майна подружжя, яким є об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ), з тих саме підстав, 23.06.2018 року у цивільній справі №303/5953/17 набрало законної сили рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, натомість від представника позивача електронною поштою (вх. № ЕП-5368) надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

Від представника відповідача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у її відсутності, клопотання про закриття провадження по справі підтримує, просить задоволити.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах даної справи та цивільну справу №303/5953/17, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня

2008 року (справа «Пономарьов проти України») вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Фактичний аналіз змісту переданої на розгляд суду позовної заяви та позову пред`явленого в межах справи №303/5953/17 свідчить про те, що спірне правовідношення виникло між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо одного й того самого предмету спору об`єкта спільної сумісної власності, а саме не прийнятого в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та з тих самих підстав (будівництво спірного об`єкту нерухомості за час перебування сторін по справі у шлюбі).

Так, на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2018 року по справі №303/5953/17 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Рішення суду набуло законної сили 23.06.2018.

За таких обставин, провадження у даній справі слід закрити.

Клопотання представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання до уваги судом не приймається, оскільки вказане не відповідає приписам статті 14, підпункту 15.1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не підписано з використанням власного електронного цифрового підпису та не сформоване в системі «Електронний суд».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 14, 197, 200, 183, 255, 353 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності - закрити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость