Справа № 580/1668/19
Номер провадження 2/950/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області складі:

головуючого судді Стеценка В. А.,

при секретарі Радковській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області про відшкодування моральної шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що Лебединський райсуд постановою від 01.08.2017 року у справі № 580/12/17 відмовив йому у задоволенні позову до Будильського сільського голови Шкурка В.О. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційний суд постановою від 19.10.2017 року скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. - не надання обґрунтованої відповіді на питання 7 та 7,1 заяви ОСОБА_1 № 170 від 03.06.2016 р. та частково задовольнив його позов - визнав протиправними дії відповідача щодо ненадання відповіді на ці питання, зобов`язав відповідача повторно розглянути питання 7 та 7,1 заяви № 170 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» і ухвалив постанову, якою задовольнив позов у зазначеній частині.

Верховний суд постановою від 03.04.2019 року скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині не задоволених позовних вимог та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в зв`язку з чим Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 18.06.2019 року задовольнив позов ОСОБА_1 повністю - визнав протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. - несвоєчасне надання відповіді на заяву № 170 від 03.06.2016 року.

На думку ОСОБА_1 незаконними діями сільського голови йому було спричинено моральну шкоду, тому він звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на відшкодування цієї шкоди 1 500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач підтримав та уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 2 500 грн. 00 коп. та понесені судові витрати в розмірі 376 грн. 01 коп.

Наявність моральної шкоди мотивував тим, що неправомірні дії відповідача призвели до того, що він був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже витрачати значні зусилля та час для його відновлення. Захист свого права вимагав від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, так як у зв`язку із необхідністю прийняття участі у судовому процесі для належного відстоювання своїх прав він повинен був декілька разів їхати до м. Лебедин і м. Суми та змінити усталений порядок свого життя, вивчати правознавство та низку законів, потрібних для захисту своїх прав. Усі ці обставини призвели до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що позивач не надав доказів, які б підтвердили наявність завдання йому моральної шкоди, зміну усталеного повсякденного способу життя, перенесення ним душевних страждань, виникнення в нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилися на його психоемоційному стані.

При цьому представник послався на те, що 2019 року до Будильської сільради надійшла 191 заява ОСОБА_1 , а всього надійшло близько 1 000 звернень, а також на те, що ОСОБА_1 регулярно звертається до правоохоронних органів та судових установ і подавання таких звернень та їх розгляд є повсякденним способом його життя.

З рішення (а.с. 3-5), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Будильської сільської ради Шкурка В.О., Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, Лебединської районної державної адміністрації Сумської, Лебединської районної ради Сумської області про визнання дій протиправними було задоволено; визнано дії голови Будильської сільської ради Шкурка В.О., що полягають у несвоєчасному наданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 03.06.2016 р. № 170, протиправними; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Будильської сільської ради на його користь 745,68 грн. в рахунок відшкодування судових витрат позивача.

Із заяви (а.с. 13-14), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 вважає себе особою, яка дуже часто звертається до різних інстанцій судів і в 2016-2019 роках близько 20 колегій судів касаційної інстанції, ВСУ і Великої палати ВСУ розглядали справи за його позовами.

Із заяви (а.с. 57), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 03.06.2016 року в порядку, передбаченому Закону України «Про звернення громадян» звернувся із заявою № 170 до голови Будильської сільської ради ОСОБА_2 , у якій просив:

-повідомити чи на всі земельні ділянки в межах населених пунктів БСР є: генеральні плани населених пунктів, інша містобудівна документація, схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель, проекти землеустрою тощо;

-повідомити чи є генеральний план на земельні ділянки в межах с. Софіївка Будильської сільради, на які претендують декілька громадян, якщо не має, то чому;

-повідомити режим роботи магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та закладу ресторанного бізнесу (кафе), яке знаходиться в приміщенні «Заводського» Будинку культури, поряд з магазином Музгіних;

-проінформувати, які дії зроблено для об`єднання Будильської сільради з Боровеньківською сільрадою та яким чином вирішилося це питання, якщо не вирішилося, то чому;

-надати повну інформацію про сміттєзвалище, яке знаходиться на території Будильської сільради, чи вони санкціоновані, чи є на них технічна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок під розміщення полігону твердих побутових відходів, їх площа та місткість; чому з цих сміттєзвалищ сміття розноситься вітром на території лісів, полів і вулиць села;

-проінформувати чи ідентифіковані відходи хімікалій з хімічного складу в с. Будилка, чи віднесені до категорій і класифікаційних груп, виходячи із походження, складу, стану, небезпеки для довкілля, здоров`я людини, технологічних можливостей утилізації; про екологічну небезпеку від перебування відходів на хімічному складі в с. Будилка, повідомити їх назву, кількість, клас небезпеки, вплив хімікатів на здоров`я людини і землю та межу їх розповсюдження;

-повідомити причини, з яких зазначені хімікати до сьогодні не вивезені.

З листа (а.с. 58), дослідженого в судовому засідання вбачається, що на заяву ОСОБА_1 Будильською сільською радою було надано відповідь за № 02-20/611 від 01.07.2016 року, в якій зазначено, що генерального плану с. Софіївка не має, нерозглянутих заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах цього населеного пункту не має; надано копію рішення виконавчого комітету Будильської сільради щодо погодження режиму роботи об`єктів торгівлі на території с. Будилка; питання щодо об`єднання територіальних громад Будильської та Боровеньківської сільрад обговорювалось на громадських слуханнях, але рішення Будильська сільрада про ініціювання такого об`єднання не приймалось; надано копії актів вибору земельних ділянок для розміщення звалищ твердих побутових відходів та копію розпорядження голови Лебединської РДА «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення звалища твердих побутових відходів на території Будильської сільради»; надано інформацію щодо фінансування програми та кількості вивезених неопізнаних заборонених та непридатних до використання хімічних засобів рослин та тари, а також їх залишки, повідомлено про укладення з Лебединською РДА договору про їх ліквідацію; вказано, що інтерв`ю газеті «Будьмо разом» сільський голова не надавав.

З постанови (а.с. 59-61), дослідженої в судовому засідання вбачається, що постановою Лебединського райсуду у справі № 580/12/17 від 01.08.2017 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до голови Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Шкурка Володимира Олексійовича та Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, Лебединської державної районної адміністрації Сумської області, Лебединської районної ради Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

З постанови (а.с. 62-64), дослідженої в судовому засідання вбачається, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовашо рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дій сільського голови Шкурка В.О. - не надання обґрунтованої відповіді на питання 7 та 7,1 заяви ОСОБА_1 № 170 від 03.06.2016 р. та частково задоволено його позов.

Визнано протиправними дії голови Будильської сільради Лебединського району Сумської області Шкурка В.О. щодо ненадання відповіді на питання № 7.1 заяви ОСОБА_1 за № 170 від 03.06.2016 року.

Зобов`язано голову Будильської сільради Лебединського району Сумської області Шкурка В.О. повторно розглянути питання № 7.1 заяви ОСОБА_1 за № 170 від 03.06.2016 року у відповідності до Закону України «Про звернення громадян».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Будильської сільради Лебединського району Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із прибуттям до суду та компенсацію за відрив від звичайних занять в загальному розмірі 85,37 грн.

В іншій частині постанову Лебединського райуду Сумської області від 01.08.2017 року по справі № 580/12/17 залишено без змін.

З листа (а.с. 65), дослідженого в судовому засідання вбачається, що на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 року по справі № 580/52/17 відповідач повторно розглянув питання 5.1, 5.2, 5.3, 14 заяви №192 від 17.06.2016 року та повідомив позивачу:

п.5, 5.1, 5.2, 5.3 - в Будильській сільраді відсутній працівник, на якого можна було б покласти відповідальність за технічний стан Будинку Культури, так як для цього необхідна технічна освіта, відповідний фах та сертифікат. Після часткового обрушення стелі у великому залі СБК в 2015 році було прийнято рішення щодо ремонту сільського Будинку Культури, був укладений договір на виготовлення проектно-кошторисної документації по ремонту, яким було передбачено дефектування видів робіт будівлі. Службова перевірка по факту часткового обрушення штукатурки у великій залі Будильського сільського Будинку Культури на підставі вищевикладеного, не проводилась.

п.14 Мешканці, які потребували допомоги в 2016 році, (за період з 01.01.2016 року по червень 2016 року) на підставі рішень сесій сільської ради та рішень виконкому сільської ради отримували таку допомогу:

- Про зменшення батьківської плати за харчування дітей в ДНЗ ясла-садок «Зірочка» (на 50% багатодітні сім`ї):

1. ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

2. ОСОБА_4 , АДРЕСА_2

3. ОСОБА_5 ,

АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 , АДРЕСА_4

- Про внесення змін до Порядку надання благодійної допомоги на поховання деяких категорій осіб виконавцю волевиявлення померлого або осіб, яка зобов`язалася поховатипомерлого.

1. ОСОБА_7 за померлого ОСОБА_8 (жителя

АДРЕСА_5 . ОСОБА_9 за померлого ОСОБА_10 11 ОСОБА_11 (жителя

АДРЕСА_6 . ОСОБА_12 за померлу ОСОБА_13 (жителька АДРЕСА_6 )

- Про затвердження Положення про надання одноразової благодійної допомоги учасникам АТО на 2016 рік

1. ОСОБА_14 , АДРЕСА_7

2. ОСОБА_15 , АДРЕСА_8

3. ОСОБА_16 , АДРЕСА_9

4. ОСОБА_17 , АДРЕСА_10

5. ОСОБА_18 , АДРЕСА_11 .

З постанови ( а.с. 66-69), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що Постановою Верховного суду від 03.04.2019 року у справі № 580/12/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Лебединського райсуду Сумської області від 01.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року у справі № 580/12/17 скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_1 до голови Будильської сільради Лебединського району Сумської області Шкурка В.О. про визнання протиправними дій щодо несвоєчасного надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 03.06.2016 року № 170 і направлено справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Лебединського райсуду Сумської області від 01.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 року у справі № 580/12/17 залишено без змін.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із відшкодування завданої моральної шкоди і до задоволення не підлягають, так як в судовому засіданні було встановлено, що

ОСОБА_19 ОСОБА_1 03.06.2016 року звернувся до сільського

голови із заявою № 170, в якій порушив 7 питань - просив надати інформацію щодо діяльності Будильської сільської ради як представницького органу на даній території, зокрема, повідомити назву, склад та кількість і технічні характеристики хімічних речовин, які зберігаються на хімічному складі с. Будилка та причини їх не вивезення.

Звернення позивача було розглянуто головою Будильської сільської ради і надано відповідь, зареєстровану в журналі вихідної кореспонденції 01.07.2016 року за № 02-20/611. Лист з відповіддю на звернення ОСОБА_1 надійшов до поштового відділення 06.07.2016 року.

Позивач вважав, що відповідь на його звернення надана з запізненням, не містить необхідної йому інформації, тобто його право на інформацію є порушеним, тому звернувся до суду з позовом до Будильського сільського голови ОСОБА_20 О. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Лебединський райсуд постановою від 01.08.2017 року у справі № 580/12/17 відмовив ОСОБА_1 задоволенні позову до Будильського сільського голови ОСОБА_21 .О.

Апеляційний суд постановою від 19.10.2017 року скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дій сільського голови Шкурка В.О. - не надання обґрунтованої відповіді на питання 7 та 7,1 заяви ОСОБА_1 № 170 від 03.06.2016 р. та частково задовольнив його позов - визнав протиправними дії відповідача щодо ненадання відповіді на питання 7.1 заяви № 170, зобов`язав відповідача повторно розглянути питання 7 та 7,1цієї у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян» і ухвалив постанову, якою задовольнив позов у зазначеній частині.

Верховний суд постановою від 03.04.2019 року скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 18.06.2019 року задовольнив позов ОСОБА_1 повністю - визнав протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. - несвоєчасне надання відповіді на заяву № 170 від 03.06.2016 року.

На думку ОСОБА_1 діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, наявність якої він мотивував тим, що неправомірні дії сільського голови призвели до того, що він був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже витрачати значних зусиль та часу для його відновлення. Захист свого права вимагав від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, так як у зв`язку із необхідністю прийняття участі у судовому процесі для належного відстоювання своїх прав він повинен був декілька разів їхати до м. Лебедин і м. Суми та змінити усталений порядок свого життя, вивчати правознавство та низку законів потрібних для захисту своїх прав. Усі ці обставини призвели до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка регулярно звертається до державних органів та судів різних інстанцій, справи за його позовами протягом 2016-2019 роках перебували на розгляді судів апеляційної та касаційної інстанції, ВСУ і Великої палати ВСУ.

Вказані обставини були встановлені з пояснень учасників справи та матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.п. 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем не було доведено, щонезаконними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, так як на підтвердження обставин справи, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги не було надано належних і допустимих доказів.

При цьому суд бере до уваги доводи позивача в тій частині, що дії сільського голови Шкурка В.О., вчинені при наданні відповіді на заяву ОСОБА_1 № 170 від 03.06.2016 року були протиправними, поскільки зазначена обставина стверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, дослідженим в судовому засіданні.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що неправомірні дії відповідача призвели до спричинення моральної шкоди, яка проявилась в тому, що ОСОБА_1 був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, так як згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України звернення особи за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів є не обов`язком, а правом кожної особи, проте в судове засідання не було надано доказів того, що позивач реалізував вказане право для усунення чи зменшення душевних страждань, яких по словам ОСОБА_1 він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї чи близьких родичів.

Також, суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що завдана йому моральна шкода проявилась в тому, що ОСОБА_1 витратив значні зусилля та час для відновлення свого права, для організації свого побуту, повинен був декілька разів їхати до м. Лебедина і м. Суми для участі в судовому процесі, що він вимушений був змінити усталений порядок свого життя, вивчати правознавство та низку потрібних для захисту своїх прав законів, так як не тільки із пояснень представника відповідача щодо кількості звернень ОСОБА_1 до Будильської сільради, правоохоронних органів та судових установ, які не були оспорені в судовому засіданні а й із заяви, власноручно поданої позивачем до суду (а.с. 13-14) вбачається, що ОСОБА_1 регулярно звертається до державних органів та судів різних інстанцій, справи за його позовами протягом 2016-2019 років перебували на розгляді судів апеляційної та касаційної інстанцій, тобто підготовка, подання таких звернень та участь у їх розгляді, на думку суду є повсякденним способом його життя, а доказів, що які б підтвердили значну тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках внаслідок протиправних дій сільського голови під час надання відповіді на заяву № 170 від 03.06.2016 року позивачем суду надано не було.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що завдана йому моральна шкода призвела до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані, оскільки в судовому засіданні на підтвердження вказаних обставин також не було подано доказів, визначених ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

При цьому суд враховує і те, що позивачем на підтвердження розміру завданої йому моральної шкоди, який в позовній заяві від 12.07.2019 року визначено в сумі 1 500 грн., а в заяві від 14.01.2020 року в сумі 2 500 грн. наведено певні міркування, проте не зазначено, які саме обставини змінилися в житті позивача таким чином, що на усунення негативних наслідків при поданні позову необхідно було відшкодувати саме 1 500 грн., що протягом розгляду позову їх розмір змінився і різниця становить суму в 1 000 грн.

Тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України те, що судове рішення ухвалене на користь сторони відповідача, суд вважає необхідним в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат теж відмовити в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,, ст.ст. 23 1167 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Стеценко В. А.