У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09.09.2020 суддя Городоцького районного суду Львівської області Малахова-Онуфер А.М., вивчивши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу, -

в с т а н о в и в :

Голова правління АТ «Львівгаз» Китриш Т.М., звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1 881 грн. 81 коп. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та 210 грн. 20 коп. судового збору.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, додані до неї документи, доходжу наступного висновку.

За змістом ч. 5 ст. 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Заява про видачу судового наказу за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається в т.ч. копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

27 листопада 2015 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, якою затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс).

Відповідно до п.2 глави 1 розділу VI Кодексу, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п.3 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.4 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно до п.5 глави 3 розділу VI Кодексу для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Між тим, належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу або, що таку заяву-приєднання було надіслано боржнику, у порядку передбаченому Кодексом газорозподільних систем, до заяви про видачу судового наказу не долучено.

Покликання заявника у заяві від 03.09.2020 про те, що договір розподілу є публічним та відповідно у письмовій/електронній формі між сторонами не укладався, тому долучення його роздруківки до заяви про видачу судового наказу - не передбачено, з огляду на вищенаведене, оцінюю як такі, що не грунтуються на нормах закону та суперечать положенням статті 163 ЦПК України.

Окрім цього, долучений до заяви розрахунок заборгованості за розподілений природний газ (фінансовий стан) не містить належним чином проведених розрахунків щодо вартості за послугу з розподілу природного газу за кожен місяць надання послуги, а також визначеного заявником тарифу щодо плати за послугу з розподілу газу, інше.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки заява АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подана з порушенням вимог пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України і зокрема до такої не долучено копії договору, укладеного між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_1 в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Разом з цим, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За наведеного, керуючись ст. ст. 163 - 165 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.

С у д д я: Малахова-Онуфер А.М.