пр. № 2-з/759/36/20
ун. № 759/5572/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м.Києва 22.03.2019 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, згідно заявлених позовних вимог позивач просить поділити спільне майно подржжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином, в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , інвестиційні кошти в розмірі 9000 доларів США, що за курсом НБУ становить 243000 грн. вкладені в ДР «Житлоінбуд» для будівництва двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 , інвестиційні кошти вкладені в торговий дім «Дніпро» для будвіництва кіоску з подажу автозапчастин в розмірі 1500 долларів США, що за курсом НБУ становить 40500 грн., Ѕ частину пенсії яка знаходилась на пенсійному рахунку в Сбербанк Росії на суму 730500 грн., дружині ОСОБА_2 виділити Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , інвестиційні кошти в розмірі 9000 долрів США, що за курсом НБУ становить 243000 грн. вкладені в ДР «Житлоінбуд» для будівництва двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 , інвестиційні кошти вкладені в торговий дім «Дніпро» для будвіництва кіоску з подажу автозапчастин в розмірі 1500 долларів США, що за курсом НБУ становить 40500 грн., Ѕ частину пенсії яка знаходилась на пенсійному рахунку в Сбербанк Росії на суму 730500 грн.

05.02.2020 р. до суду подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на наступне майно : - квартиру АДРЕСА_1 , та майно яке знаходиться в даній квартирі, холодильник, мікрохвильову піч, набір шкафів, стіл кухнний, 4 тумбочки, електроплиту, телевізор, набір посуду, холодильну камеру, диван, стіл, 2 крісла, пральну машину, бойлер, шфу навісну для ванної кімнати, шафу в залу, люстру в залі, також на орендну плату за вказану квартиру в розмірі 486000 грн. що знаходиться у ОСОБА_2 в сейфі в квартирі АДРЕСА_3 . інвестиційні кошти в розмірі 9000 доларів США, що за курсом НБУ становить 243000 грн. вкладені в ДР «Житлоінбуд» для будівництва двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 , інвестиційні кошти вкладені в торговий дім «Дніпро» для будвіництва кіоску з подажу автозапчастин в розмірі 1500 долларів США, що за курсом НБУ становить 40500 грн., Ѕ частину пенсії яка знаходилась на пенсійному рахунку в Сбербанк Росії на суму 730500 грн. що знаходиться у ОСОБА_2 в сейфі в квартирі АДРЕСА_3 . заасні частини для автомобілі різних марок що знаходяться в кіоску з продажу автозапчастин в торговому домі « Дніпро » по АДРЕСА_5 , також на майно вивезене ОСОБА_2 з квартири по АДРЕСА_4 і складається з належних ОСОБА_1 дубльонки, шкірняої куртки, шкіряного плаща, пижикової шапки, костюму чорного кольору, костюму світлого кольору, спортивного костюму, курттки ватної, кржуха хутряного, брюк джинсових, брюк, тенісок, сорочок, спортнивних брюк, подушок, наволочок, ватного одіяла, постільної білизни, байового одіяла, нижньої білизни, взуття. Шапок, рукавиць, рушників, килиму в зал, дорожки в коридор, килиму на кухню. Посуду, електрочайнику, чанику побутового, консервації, сушених фруктів, котів в розмірі 11000 грн., також належне йому майно яке належить в квартирі АДРЕСА_3 , а саме : холодильник, холодильна камера, мікрохвильова піч, стіл кухонний, 4 табуретки, навісі шафи для кухні, мойка на кухню, стіл, спальне ліжко, стіл в спальню, 2 стільці, люстра, шафа тумба, спальне ліжко, шафа одежна, тумба для білизни, меблева стінка в зал, диван шкіряний, 2 крісла, тумба під телевізор, 2 телевізори, бойлер, збірну шафу.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Розглядаючи вказані вимоги в межах поданої заяви про забезпечення позову у відповідності до вимог ст.ст..11, 152, 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з заявлених позивачем позовних вимог предметом спору є як вказує позивач майно подружжя, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , інвестиційних кошів в розмірі 9000 долларів США, що за курсом НБУ становить 243000 грн. вкладені в ДР «Житлоінбуд» для будівництва двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 , інвестиційні кошти вкладені в торговий дім «Дніпро» для будвіництва кіоску з подажу автозапчастин в розмірі 1500 долларів США, що за курсом НБУ становить 40500 грн., Ѕ частину пенсії яка знаходилась на пенсійному рахунку в Сбербанк Росії на суму 730500 грн.

Вимог, щодо поділу майна подружжя, чи визнання права власності в порядку поділу майна подружжя на майно яке ОСОБА_1 просить забезпечити шляхом накладення арешту, а саме одягу, меблів, продуктів харчування, битової техніки останнім до суду не пред`явлено, а тому не є можливим вживати заходів забезпечення позову щодо даного майна.

В даному випадку на час розгляду заяви позивача про забезпечення позову, останнім надано докази лише щодо придбання в період шлюбу спріної квартири АДРЕСА_1 , а тому є можливим накладення арешту в порядку забезпечення позову на вказане майно.

Щодо іншого майна жодних доказів які б надавали можливість суду забезпечити позов в вказаній частині суду не надано, позивачем по цій справі не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову за запропоновим позивачем способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду саме у вказаній позовній заяві.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

В задоволенні іншої частини заявлених витмог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П`ятничук