Провадження № 2/470/102/20
Справа № 470/89/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року позивачі звернулися до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначили, що 15 січня 1999 року через універсальну товарну біржу «Нерухомість Н» між ОСОБА_4 та відповідачем було укладено договір купівлі продажу житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 Березнегуватською філією МБТІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Маючи намір оформити спадкові права на будинок вони звернулася до нотаріуса, який роз`яснив, що договір купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрований на товарній біржі, не є правовстановлюючим документом, тому запропонував звернутися до суду. Посилаючись на викладене вище, позивачі просили суд визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку розташованого по АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_4 та відповідачем 15 січня 1999 року зареєстрований Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» за № 8.

Позивачі в судове засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається, що 15 січня 1999 року між відповідачем та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрований того ж дня на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за № 8 за яким ОСОБА_4 купив у відповідача житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 14,2 кв.м. який складається з: А,Е житлового будинку, сіней, В- сараю, Г літньої кухні, Б сараю, Д вбиральні, огорожі, споруд. В подальшому, 19 січня 1999 року, Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок, що підтверджується штампом на зворотному боці договору купівлі продажу (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області ( а.с.16).

З копії спадкової справи № 216/2019, зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 65216734 державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори убачається, що позивачі доводяться ОСОБА_4 жінкою та донькою, тобто є спадкоємцями першої черги за законом, які спадщину у встановленому законом порядку прийняли, оскільки на час смерті спадкодавця були зареєстровані та постійно проживали разом з ним (а.с.10-15,24-28). Відповідно до рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 2 від 22 лютого 2017 року «Про впорядкування адресного господарства» номер житлового будинку, належного ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 було змінено з № «6» на № «10» (а.с.18).

11 грудня 2019 року завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачам було відмовлено у прийняті в якості правовстановлюючого документу на житловий будинок договору купівлі продажу зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» (а.с.19).

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно реєстрація Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на січень 1999 року не суперечила чинному законодавству.

Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

З позову убачається, що сторонами не заперечується, що покупець ОСОБА_4 повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже, ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» набув право власності на будинок у порядку, що існував на час його придбання і правомірно володів ним, в такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_4 придбав житловий будинок у порядку передбаченому діючим на той час законодавством, позовні вимоги позивачок є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, житлового будинку житловою площею 14,2 кв.м., який складається з: А,Е житлового будинку, сіней, В- сараю, Г літньої кухні, Б сараю, Д вбиральні, огорожі, споруд, розташованого по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_3 , укладений 15 січня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за №8.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачі:

ОСОБА_2 індекс АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

ОСОБА_1 індекс АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_3 індекс АДРЕСА_5 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.