Справа 279/2893/20
Номер провадження 2/279/1303/20
РІШЕННЯ
"08" вересня 2020 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
за участю секретаря Петрук О.І.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-
Позивач ТОВ "Житомиргаззбут" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, споживач несвоєчасно здійснювала оплату спожитого газу, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» у сумі 5930 грн.38 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь разом із сплаченим судовим збором у розмірі 2102 грн.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Зазначає, що з 01.09.2015 року вона як побутовий споживач заключила з ТОВ « ЖитомирГаз Збут» ( постачальник) і ПАТ « Житомиргаз» ( газорозподільче підприємство ( оператор ГРМ) « Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання». Після оформлення договору їй був відкритий особовий рахунок. В п.7 Договору зазначено, що за відсутності лічильника газу обсяг спожитого споживачем газу визначається нормами споживання. відповідно до ст. 6 Закону України від 16.06.2011 року № 3533 VІ « Про забезпечення комерційного обліку природного газу» Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу; а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується; комплексно, у тому числі для опалення - до 01.01.2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 01.01.2016 року, тільки для приготування їжі до 01.01.2021 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Тобто в період відсутності у споживача приладів обліку газу ( лічильників) нарахування об`єму спожитого газу повинно здійснюватися за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
В період з 19.08.2017 року по 08.08.2018 року норма споживання природного газу в разі відсутності у споживача лічильника, при використанні природного газу для приготування їжі та нагріву газовим водонагрівачем води становила 10,5 м3 на одну особу ( Постанова КМУ № 203 від 23.03.2016 року у редакції від 19.08.2017 року.) В період з 09.08.2018 року по теперішній час норма споживання природного газу в разі відсутності у споживача лічильника, при використанні природного газу для приготування їжі та нагріву газовим водонагрівачем води становить 10,49 м3 на одну особу( Постанова КМУ № 63 від 30.01.2019 року). Однак. позивач починаючи з 01.11.2017 року по 03.10.2019 року застосовував до неї, при проведенні нарахування за спожитий газ норму споживання в розмірі 23,6м3 на одну особу. Застосування до неї позивачем норми споживання в розмірі 23,6м3 на одну особу, при проведенні нарахування за спожитий газ в період з 01.11.2017 року по 03.10.2019 року, порушив її права як споживача природного газу, штучно створив їй як споживачу заборгованість за спожитий природний газ в розмірі позовних вимог.
14.08.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив до позовної заяви, в якій позивач зазначає, що з вимогами та доводами відповідача не погоджується з огляду на їх безпідставність, необгрунтованість, не відповідність нормам законодавства України та дійсним обставинам справи. Так з 01.07.2015 року ТОВ « Житомиргаз Збут» здійснює постачання природного газу побутовим споживачам як постачальник із спеціальними обов`язками ( тобто є гарантованим постачальником для побутових споживачів в межах ліцензованої території). Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог даного розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах ( обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Згідно п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, між ТО « Житомиргаз Збут» та відповідачем - ОСОБА_1 розрахунки за наданні послуги з газопостачання проводяться враховуючи об`єм ( обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи.
Отже, ТОВ « Житомиргаз Збут» здійснював нарахування споживачу на об`єми, які отримував від Оператора ГРМ АТ « Житомиргаз» за підсумками місяця.
Враховуючи те, що відповідачем не сплачено заборгованість за спожитий природний газ і не оскаржено в суді об`єми, які Оператор ГРМ відображав на основному рахунку відповідача, у ТОВ « Житомиргаз Збут» відсутні правові підстави коригувати розрахунки ( нарахування ) по даному основному рахунку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» здійснює постачання природного газу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я відповідача відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Як передбачено п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Постачання природного газу здійснювалося на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до постанови від 28.05.2015 № 1646 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг « Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу ( метану) вугільних родовищ та регульованим тарифом ТОВ « Житомиргаз Збут», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу ( метану) вугільних родовищ та регульованим тарифом на території м. Житомир та Житомирської області - ТОВ « Житомиргаз Збут» .
З метою належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу в Україні, в Законі України «Про ринок природного газу» передбачено загальні правила розподілу та постачання природного газу споживачам.
Приписами ст. 12 Закону визначено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Згідно Закону України «Про ринок природного газу» регулятором виступає Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до п.2 Розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах( обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633,634,641 та ст.642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора, та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Ще одним підтвердженням здійснення приєднання споживача до умов публічного договору на постачання природного газу є відкриття Оператором ГРМ особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та присвоєння ЕІС коду об`єкту споживача на ім`я ОСОБА_1 , інформацію про це наведена у розрахунку споживання природного газу відповідачем та у витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Отже, правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу.
Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.
У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно п.13 Розділу ІІІ Правил від 30.09.2015 року №2496 розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі даних про об`єм ( обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.
За п.22 Розділу ІІІ правил від 30.09.2015 року № 2496 побутовий споживач зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.
Згідно зі ст.ст. 67,68 ЖК України, п. 5 ч.2, ст. 7 ЗУ « Про житлово - комунальні послуги « та п.14 Розділу ІІІ правил від 30.09.2015 року№ 2496, боржник зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця при самостійному розрахунку суми платежу та при розрахунку за платіжними документами термін оплати визначається в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання рахунку.
Однак, всупереч вищезазначеним вимогам, в період з 07.2017 року по 30.04.2020 року, оплата за надання послуги з газопостачання здійснювалась відповідачем несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що стверджується розрахунком з особового рахунку відповідача ( а.с. 9)
Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ч. 1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.
Згідно п.2 Розділу І Правил від 30.09.2015 року №2496 їх дія розповсюджується на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб ( побутових споживачів), фізичних осіб підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.
Відповідно до п.2 Розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах( обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Свої зобов`язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу позивач виконав належним чином.
Відповідач свої зобов`язання щодо оплати за спожитий природний газ не виконує, що зумовило виникнення значної заборгованості.
Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними. У відзиві відповідач самостійно підтвердив, що є споживачем природного газу проте, своєчасно не звернувся до позивача про реструктуризацію боргу та не оскаржував суму боргу в судовому порядку, що свідчить про те, що погоджувався з визначеними тарифами для побутових споживачів за оплату природного газу.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням викладеного, оскільки позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за надання послуг з постачання природного газу, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.263-268 ЦПК України , ст.ст. 525-526, 610,639 ЦК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (р/р НОМЕР_3 у філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк», ідентифікаційний код 39577504 ) заборгованість за спожитий природний газ у сумі 5930 ( п`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) гривень 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (р/р НОМЕР_4 в АБ «Кліринговий Дім», ідентифікаційний код 39577504) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя: Коваленко В.П.