КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/4202/19 Головуючий у І інстанції Зінченко О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Обухівське» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Обухівське», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2019 року, близько 14 год. 30 хв. в м. Обухів, Київської області, по вул. Малишка 1, водій ПрАТ «Обухівське» - ОСОБА_2 , керуючи забезпеченим транспортним засобом (автомобілем) марки «CHEVROLET-NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та під час виявлення перешкоди в русі не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілями, які стояли у спеціально відведеному місці а саме «PEUGEOT-307» д.н.з. НОМЕР_2 , «CHEVROLET-AVEO» д.н.з. НОМЕР_3 , «AUDI-Q3» д.н.з. НОМЕР_4 .

Так як ПрАТ «Обухівське» - виступає як юридична особа, яка відповідно до п.1.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є законними користувачем наземного транспортного засобу на підставі права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, тобто яка правомірно експлуатувала, станом на 21 серпня 2019 року, транспортний засіб «CHEVROLET-NIVA» д.н.з. НОМЕР_1 для здійснення господарської діяльності, то з відповідача підлягає стягненню завдана матеріальна шкода, розмір якої залишився не виплаченим страховою компанією.

Окрім того, тривала відсутність транспортного засобу, який використовувався в роботі, призвела до моральних страждань, які оцінюються позивачем у справі у розмірі 18000 грн.

На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 57268 грн. 92 коп., моральну шкоду в розмірі 18 000 грн., витрати на проведення звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу в розмірі 2000 грн. та витрати пов`язанні з наданням правової допомоги в розмірі 8000 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Обухівське» на користь ОСОБА_1 суму збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 57268 грн. 92 коп., витрати за проведення оцінки завданих збитків в сумі 2000 грн., судовий збір у розмірі 2689 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4250 грн., а всього 66208 грн. 32 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині розподілу судових витрат, Приватне акціонерне товариство «Обухівське» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. - за вимогу майнового характеру та 1921 грн. - за вимогу про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з тим, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не були задоволені судом першої інстанції, то з відповідача підлягала стягненню лише сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., а не 2689 грн. 40 коп.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з урахуванням такого.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що задовольняє заявлений позов, а тому дійшов висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню 2689 грн. 40 коп. судового збору.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції щодо розподілу судового збору, враховуючи таке.

У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

При визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом, суди повинні враховувати правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15, згідно з якою позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому вимірі.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту заявлених позовних предметом позову були дві вимоги майнового характеру, а саме: стягнення матеріальної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 57268 грн. 92 коп. та стягнення моральної шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 18000 грн., тобто в даній справі моральна шкода визначена в грошовому вимірі та, відповідно, є позовною вимогою майнового характеру.

Таким чином. загальна сума заявлених позовних вимог, тобто ціна позову, становить 75268 грн. 92 коп., відповідно саме з цієї суми повинен був би сплачуватися судовий збір за звернення до суду з позовом.

Так, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», які наведені вище, при зверненні до суду з даним позовом позивачу слід було б сплатити судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., так як 1 відсоток від ціни позову є меншим за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2019 рік.

Як вбачається зі змісту рішення суду першої інстанції від 10 червня 2020 року позовні вимоги були задоволено частково та стягнуто з відповідача лише 57268 грн. 92 коп., відповідно судом першої інстанції повинен був бути стягнутий судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. 141 ЦПК України не розрахував таку пропорцію, що призвело до невірного визначення суми судового збору, що підлягає стягненню.

Отже, позовні вимоги були задоволені на 76,1 % від заявлених позовних вимог ((57268,92/75268,92)*100), де 57268,92 - розмір задоволених позовних вимог, а 75268,92 - заявлена ціна позову.

Відповідно з відповідача підлягала стягненню сума судового збору у розмірі 584 грн. 75 коп., що становить 76,1% від суми судового збору, який підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом ((768,40*76,1)/100), де 768,40 - сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом, а 76,1 - відсотковий розмір задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставини справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, який не підлягає застосуванню, або незастосуванню закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції у частині стягнення судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 584 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Обухівське» задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2020 року у даній справі в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Обухівське» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 584 грн. 75 коп.

В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2020 року в даній справі не оскаржувалось та судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Обухівське», зареєстроване місце знаходження: мікрорайон Яблуневий, 26, м. Обухів, Київська обл., 08702, .

Суддя-доповідач

Судді: