Справа №442/4927/20
Провадження №2/442/1229/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді - Курус Р.І.,

за участю секретаря судових засідань - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

за участю позивача ОСОБА_4 , його представника - адвоката Карпінець В.Ю.,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

06.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить визначити порядок користування житловою квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., між співвласниками, а саме: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 13,3 кв.м., а також кладову, площею 1,6 кв.м.; у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату, площею 18,6 кв.м.; у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату, площею 10 кв.м., а також лоджію, площею 1,4 кв.м.; у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити кухню, площею 8,7 кв.м., коридор, площею 10,4 кв.м., ванну кімнату, площею 2,8 кв.м., туалет, площею 1,2 кв.м., балкон, площею 1 кв.м. та підвальну кладову, площею 2,1 кв.м.

Позов мотивує тим, що йому та відповідачам належить квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності. Зазначає, що у вказаній квартирі він був зареєстрований до 2007 року, пізніше у квартирі самостійно проживали батьки. У 2018 році, коли батько хворів та перебував на лікуванні в лікарні, вони з сестро ОСОБА_2 почергово ночували у матері у згаданій квартирі. Після смерті батька ОСОБА_2 , самостійно прийнявши рішення, переїхала проживати до матері. При цьому ОСОБА_2 покинула 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , якій проживала разом із колишнім чоловіком та дітьми. На даний момент ОСОБА_2 разом із колишнім чоловіком ОСОБА_3 та неповнолітньою дочкою проживає без реєстрації місця проживання в оспорюваній квартирі, залишаючись при цьому зареєстрованою за попереднім місцем проживання. Після смерті матері він з ОСОБА_2 досягли домовленості про виплату компенсації вартості його частки у праві власності на квартиру, а саме ОСОБА_2 зобов`язалася до річниці маминої смерті виплатити йому 4 тисячі доларів США, а до кінця 2020 року - ще 5 тисяч доларів США. Проте, ОСОБА_2 не дотримала свого слова та відмовилася викупити його частку, посилаючись на відсутність коштів та несправедливу ціну. У зв`язку із небажанням ОСОБА_2 продати квартиру та відмовою у виплаті йому компенсації, зважаючи на складні житлові умови, в яких він опинився, ним було прийнято рішення проживати в оспорюваній квартирі. Водночас, ОСОБА_2 поводить себе як одноособовий власник квартири та всілякими способами перешкоджає йому у користуванні житлом та намагається створити для нього неприйнятні умови проживання, позбавляє його можливості готувати їжу з використанням газової плити, а також прати одяг з використанням пральної машинки. Крім того вони не можуть дійти згоди щодо розподілу витрат на комунальні послуги. Враховуючи наведене, просить визначити порядок користування квартирою з метою забезпечення житлових прав співвласників.

06.08.2020 направлено запити в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів, які містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 06.08.2020 в дані справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.08.2020.

31.08.2020 підготовче судове засідання відкладено на 11.09.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлені позивачем вимоги визнали в повному обсязі, просять позов задовольнити.

За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Наслідки визнання позову відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 роз`яснені і зрозумілі.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки встановлення між співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності та максимально відповідає співвідношенню часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Крім цього,ч. 2 ст. 358 ЦК України визначено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги щодо визначення порядку користування житловою квартирою АДРЕСА_1 визнали в повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З врахуванням наведеного, згідно з вимогами ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10,12,81, 200, 206, 247,258,263-265,268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визначити порядок користування житловою квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., між співвласниками - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 13,3 кв.м., а також кладову, площею 1,6 кв.м.;

- у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату, площею 18,6 кв.м.;

- у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату, площею 10 кв.м., а також лоджію, площею 1,4 кв.м;

- у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити кухню, площею 8,7 кв.м., коридор, площею 10,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., туалет, площею 1,2 кв.м., балкон, площею 1 кв.м., та підвальну кладову, площею 2,1 кв.м.

Зобов`язати Дрогобицьке управління державної казначейської служби України Львівської області () повернути позивачу ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_1 - 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 420,40 грн., згідно квитанції №1 від 06.08.2020.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання - АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання - АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено - 14 вересня 2020 року.

Суддя Курус Р.І.