ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2020 року

м. Харків

справа № 638/13849/16-ц

провадження № 22з/818/122/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Харківська державна академія культури, представник відповідача Донченко О.Ю.,

третя особа ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М., представник третьої особи Савченко Г.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Харківської державної академії культури про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року в складі судді Грищенко І.О. по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко Василь Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко Василь Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко Василь Миколайович про визнання недійсним правочину (строкового договору).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди та позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. про визнання недійсним правочину (строкового договору).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, задовольнити позовні вимоги, викладені у позовній заяві від 22 серпня 2016 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині вимог про визнання правочину недійсним, викладених у позовній заяві від 26 січня 2017 року задоволено; прийнято відмову від позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. про визнання недійсним правочину (строкового договору); рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. в частині визнання недійсним правочину (строкового договору) - визнано нечинним; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. в частині визнання недійсним правочину (строкового договору) закрито.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ Харківської державної академії культури № 90-к від 24 червня 2016 року, стягнуто з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 74 674,94 грн середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду та 5000,00 грн моральної шкоди, в іншій частині позов ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко В.М. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди залишено без задоволення, стягнуто з Харківської державної академії культури в дохід держави 3 376, 88 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

25 лютого 2020 року Харківська державна академія культури до суду апеляційної інстанції подала заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що в мотивувальній і резолютивній частинах постанови вказано про стягнення з академії на користь ОСОБА_1 74 674,94 грн середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду та 5000,00 грн моральної шкоди.

Проте, в мотивувальній частині постанови апеляційного суду судом не застосовано норми права, що регулюють порядок утримання і перерахування відповідачем, як податковим агентом, податку із суми доходу позивача, визначеного судом у судовому рішенні і не зазначено мотиви їх незастосування.

Вказав, що в резолютивній частині постанови відсутній висновок суду про строк, за який стягнуто середній заробіток на користь позивача та про порядок утримання і перерахування відповідачем, як податковим агентом, податку із суми доходу позивача, визначеного судом у судовому рішенні.

Просив застосувати норми права, що регулюють порядок утримання і перерахування відповідачем, як податковим агентом, податку із суми доходу позивача, визначеного судом у судовому рішенні або зазначити мотиви їх незастосування; зазначити в резолютивній частині судового рішення висновок суду про строк, за який стягнуто середній заробіток на користь позивача та про порядок утримання і перерахування відповідачем, як податковим агентом, податку із суми доходу позивача, визначеного судом у судовому рішенні.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача та третьої особи підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 в свою чергу просив в задоволенні заяви відмовити, оскільки вважав, що всі викладені в заяві питання вирішені при розгляді справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно залишити без задоволення, при цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, утримання та сплата податків та обов`язкових платежів є саме обов`язком роботодавця, в даному випадку Харківської державної академії культури, яке передбачено розділом IV чинного Податкового кодексу України (стаття 162).

Під час ухвалення судового рішення та стягуючи з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 74 674,94 грн середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, а саме за період невиконання рішення суду з 26 листопада 2015 року по 08 січня 2019 року включно, та 5000,00 грн моральної шкоди, в резолютивній частині постанови судом визначено розмір даного середньомісячного заробітку в сумі 74 674,94 грн.

Дана сума була визначена відповідно до вимог зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів та підлягає стягненню при виконанні судового рішення, а в мотивувальній частині судового рішення було наведено розрахунки, з яких суд виходив при визначенні сум.

Зважаючи на зазначене, при виконанні постанови Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року в частині стягнутого середньомісячного заробітку ОСОБА_1 за час невиконання рішення суду, а саме за період невиконання рішення суду з 26 листопада 2015 року по 08 січня 2019 року включно, розмір якого становить 74 674,94 грн, Харківську державну академію культури зобов`язано виконати його шляхом виплати ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, а саме за період невиконання рішення суду з 26 листопада 2015 року по 08 січня 2019 року включно, в розмірі 74 674,94 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів.

Таким чином, судом апеляційної інстанції розглянуто всі вимоги, зокрема, і вимогу щодо стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви Харківської державної академії культури про ухвалення додаткового рішення в цій частині відсутні.

Також, не підлягає задоволенню і вимога Харківської державної академії культури про зазначення в резолютивній частині судового рішення строк, за який стягнуто середній заробіток на користь позивача, оскільки такий строк вказано в мотивувальній частині судового рішення.

Керуючись ст. ст. 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву Харківської державної академії культури про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року в складі судді Грищенко І.О. по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської державної академії культури, третя особа: ректор Харківської державної академії культури Шейко Василь Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення суду, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2020 року.