Справа № 357/4809/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора про виключення частини майна із складу спадщини та визнання права власності на 1/2 частину майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 31.03.1984 року по 09.10.2018 року. За час перебування у шлюбі нею з колишнім чоловіком була придбана квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на ім`я чоловіка - ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу не відбулося розподілу спільного майна подружжя у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 раптово помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири. Спадкоємцем майна померлого, є її спільні зі спадкодавцем діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який відмовився від спадщини на користь сестри, та мати спадкодавця - ОСОБА_2 . При зверненні до нотаріальної контори для визначення кола спадкоємців та вирішення питання щодо оформлення права власності на вказану квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки чинним законодавством не передбачена та відсутня форма свідоцтва про право власності у спільному майні колишньому чоловіку. А тому, позивачка просить виключити зі складу спадкової маси майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 1/2 частини квартири, по АДРЕСА_1 , та визнати право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачки направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, направила до суду копію спадкової справи №89/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що з 31.03.1984 року по 09.10.2018 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с. 11-12/.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. від 04.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1-4761 та витягу з Державного реєстру правочинів №7911589 від 04.11.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24411823 від 11.11.2009 року, ОСОБА_4 , за письмовою згодою дружини ОСОБА_1 була придбана квартира, за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 13-14, 14 звор./

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого спадкодавця є їх спільні зі спадкодавцем діти - син ОСОБА_6 та донька, ОСОБА_3 , а також мати спадкодавця - ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 , прийняли донька спадкодавця ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори на підставі чого було заведено спадкову справу № 89/2019 від 23 лютого 2019 року.

Син померлого ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовився на користь сестри ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст.1216,1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадковим майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір, є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. від 04.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1-4761.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2118/02-31 від 13.09.2019 року, державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя,, а саме на 1/2 частку квартири під АДРЕСА_2 в будинку під АДРЕСА_3 , після померлого її колишнього чоловіка ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60,61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частиною 1 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України).

За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснено в пунктах 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України) відповідно до частин 2,3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до статті 1126 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкоємця у справі спільної сумісної власності.

Згідно п.224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 нотаріус може виділити свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Згідно статті 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, право позивача на власність було порушено, суд виходячи з принципу верховенства права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом виключення зі складу спадкової маси майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 1/2 частини квартири, по АДРЕСА_1 , та визнання право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири, оскільки дане нерухоме майно було придбано в період шлюбу одним із подружжя.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 74 СК України, ст.ст. 11, 15, 16, 182, 370, 372, 392 ЦК України, 3,4,10,13,76-82,89,141,223,259,263-265,268,272 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ), третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора (адреса: вул. Павліченко, буд. 65а, м. Біла Церква, Київська обл., 09117, ) про виключення частини майна із складу спадщини та визнання права власності на 1/2 частину майна, задовольнити.

Виключити зі складу спадкової маси майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/2 частини квартири, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частини квартири, що розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законно сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель