Справа № 462/68/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/217/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справа Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандра М.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

27.02.2020 року через канцелярію суду за вх. №5296 надійшла заяваОСОБА_1 про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву про відвід судді Левика Я.А. заявник обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року Територіальним управлінням ДБР у м. Львові за його заявою внесено до ЄРДР відомості за фактом винесення суддею Левиком Я.А. 16.09.2019 року завідомо неправдивої ухвали про відкриття провадження у справі №462/68/17. Вказує, що листом Територіального управління ДБР у м. Львові від 17.02.2020р. за №12-03/3997 вих-20 його повідомлено про початок досудового розслідування у даній справі. Вважає, що є усі законні підстави для відводу судді Левика Я.А., оскільки відкривши провадження у справі у незаконний спосіб було заподіяно значну шкоду його законним правам та інтересам.

У відповідності до змісту ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявленого відводу, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відводу судді Левика Я.А. від розгляду даної справи, зазначені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Левику Я.А. відповідно до ст.ст. 36, 37 ЦПК України не слід вважати обґрунтованими.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Крім цього, у рішенні Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34 про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів роз`яснено, що подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 Кримінального кодексу України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення відводу немає, оскільки наведені позивачем підстави для відводу відповідно не є підставами для відводу, визначеним ст.ст. 36, 37 ЦПК України, а тому заявлений відвід із наведених підстав не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження судді при розгляді справи та жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаного судді, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Аналогічно жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що суддя Левик Я.А. не забезпечив відсутність сумнівів у його безсторонності при розгляді даної справи, заявником не наведено та таких із матеріалів справи не встановлено.

Зважаючи на вказане заявлений відвід, із наведених у ньому підстав, - не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження судді Левика Я.А.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи упередженості судді при розгляді справи заявником не наведено та колегією суддів не встановлено.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає заявлений судді Левику Я.А. відвід необґрунтованим, та приходить до висновку, що вирішення питання про відвід слідпередати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Левику Я.А . - визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Левику Я.А. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра