Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/2058/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Хрестівської об`єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Хрестівської об`єднаної територіальної громади Чаплинського району Херсонської області в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову вказує, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 2015 року. Відповідач по справі є колишньою дружиною його сина, яка була зареєстрована в будинку та проживала в ньому до вересня 2018 року та з вересня 2018 року фактично у вказаному будинку не проживає. Посилаючись на вимоги ст. ст. 405-406 ЦК України, просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача за дорученням про надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_4 в судовому також підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, оскільки відповідач з вересня 2018 не проживає у вказаному будинку, а її реєстрація створює для позивача перешкоди у реалізації права власності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що дійсно з вересня 2018 року проживає за іншою адресою по АДРЕСА_2 та створила іншу сім`ю.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з викладеним, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, що належить ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 04.12.2015 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про місце реєстрації, ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

З рішення Чаплинського районного суду Херсонської області №665/1673/18 від 08.11.2018 року вбачається що 08 листопада 2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту фактичного проживання в житловому приміщенні від 01 жовтня 2019 року за №371, складеного комісією у складі Луцик Л.В. - в.о. старости с. Долинське, Саркісян Н.І. - діловода Хрестівської сільської ради, Левицької Л.Г. - медичного працівника Долинського ФАП в ході перевірки факту проживання громадян по АДРЕСА_1 встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ., троє останніх з яких у будинку з вересня 2018 року не проживають.

З наданого акту обстеження матеріально-побутових умов, ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 . В будинку також зареєстрована та не проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов виданого на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що остання проживає по АДРЕСА_2 , хоча не зареєстрована за вказаною адресою.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , яка є колишньою невісткою позивачки не проживає у спірному приміщенні з вересня 2018 року, що підтверджується актом не проживання від 01.10.2019 року, актом обстеження матеріально-побутових умов та поясненнями відповідача, наданими в судовому засіданні.

Відповідно до правових позицій висловлених судовою колегію в цивільних справах Верховного суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році, при вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм глави 6 розділу ІІІ ЖК про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Слід зауважити, що норми глави 2 цього розділу ЖК щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду застосовуються до житлових відносин у приватному житловому фонді, у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них або коли схожі житлові правовідносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному приміщенні з вересня 2018 року, що підтверджується поясненнями позивача, визнається відповідачем та підтверджено письмовими доказами по справі.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач з вересня 2018 року в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користуються більше визначеного законодавством строку, а її реєстрація у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу ОСОБА_1 у реалізації його права власності на вказаний жилий будинок, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 280-281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко