Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.12.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач по справі - ОСОБА_2 . З 2009 року відповідач проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере на себе педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Зазначала, що всі питання щодо виховання сина позивачка вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради - Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 31.07.2019 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2004 року по 28.08.2006 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони у справі.

З акту КСН "Азовьє" про фактичне проживання № 193 від 09.07.2019 року вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки т.в.о. директора СШ №4 м. Маріуполя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 7 класі, батько хлопчика ОСОБА_2 за період з 01.09.2018 року батьківські збори в навчальному закладі не відвідував, успішністю дитини не цікавився.

Згідно із розрахунком державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 04.07.2019 року заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 94765,13 грн.

З нотаріально посвідченої,14.06.2019 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Михалко В.П., заяви ОСОБА_2 вбачається, що останній є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляється від свого сина та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.01.2020 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, його життям не цікавиться, з боку батька відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток, проживає окремо від нього. Зазначені факти не заперечуються самим відповідачем та підтверджені наданими письмовими доказами.

За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка ОСОБА_2 щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина.

За статтею 141 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141,142, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 183 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко