ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 636/4800/19

провадження № 22-ц/818/3262/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Тичкової О.Ю., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2020 року в складі судді Ковригіна О.С.,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції 14 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. виділені матеріали цивільної справи № 636/4800/19 повернуто до Чугуївського міського суду Харківської області для належного оформлення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674 VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674 VI). Однак копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) є поганої якості, з неї неможливо встановити її зміст.

04 червня 2020 року виділені матеріали цивільної справи № 636/4800/19 надійшли до суду апеляційної інстанції та передані головуючому судді Котелевець А.В.

В листі Чугуївського міського суду Харківської області зазначено про неможливість виконати ухвалу від 29 квітня 2020 року, оскільки з копії пенсійного посвідчення ОСОБА_1 (ААЄ № 675376), яка долучена позивачем до позовної заяви, технічно неможливо зробити копію кращої якості.

В статті 356 ЦПК України викладені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 червня 2020 року в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення чи подання копії пенсійного посвідчення ААЄ № НОМЕР_2 належної якості.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що у разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Рекомендовані листи з ухвалою суду апеляційної інстанції від 09 червня 2020 року направлялися ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 .

Вказану адресу, на яку суд апеляційної інстанції направляв рекомендовану кореспонденцію, ОСОБА_1 також вказував у всій кореспонденції, яку направляв до Чугуївського міського суду Харківської області під час розгляду даної справи.

Однак, направлені поштові конверти з рекомендованими повідомленнями на ім`я ОСОБА_1 про вручення поштового відправлення копії ухвали суду апеляційної інстанції від 09 червня 2020 року були повернуті до Харківського апеляційного суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 52 53, 56 57).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В статті 131 ЦПК України закріплено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (Рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України»).

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (Рішення ЄСПЛ у справах «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

У Рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвала від 09 червня 2020 року оприлюднена 12 червня 2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу.

Подібні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 530/795/18 (№ 61-47066св18), від 06 травня 2020 року в справі № 530/1680/16-ц (№ 61-18185св19).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальним правами, не повідомляв суд про будь - які обставини, які можуть зробити неможливим отримання ним судової кореспонденції, або про можливу зміну свого місцезнаходження, провадженням у справі тривалий термін не цікавиться, тому використовує надані йому процесуальні права на свою користь, для того щоб затягнути час розгляду справи за своєю ж апеляційною скаргою.

У пункті 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 2,84, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731 - ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з вказаним Законом пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540 - IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20 - денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Із заявою про продовження процесуального строку у зв`язку із неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії у визначений ЦПК України строк, що зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не звертався. А підстави для автоматичного продовження строку на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 09 червня 2020 року з 06 серпня 2020 року відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню апелянту.

Керуючись ст. ст. 4, 44, 131, 185, 260, 261, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2020 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.Ю. Тичкова

О.М. Хорошевський