Справа № 466/6230/20
У Х В А Л А

11 вересня 2020 р. м. Львів

суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши позовну заяву Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, -

в с т а н о в и в :

18.08.2020р. ГУПФУ у Львівській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в розмірі 3312,00 грн.

Ухвалою суду від 19.08.2020р. позовну заяву було залишено без руху з тих підстав, що позивачем не долучено квитанції про сплату судового збору.

08.09.2020р. позивачем скеровано на адресу суду заяву, в якій просить суд звільнити ГУПФУ від сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що бюджетом пенсійного фонду на 2020 рік не передбачено кошти на сплату судового збору. Окрім того просить суд врахувати важке матеріальне становище органів пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В даному випадку позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з важким матеріальним становищем. Однак Законом України «Про судовий збір», зокрема статтею 8 даного Закону, на яку посилається позивач, не передбачено звільнення від судового збору органів пенсійного фонду України.

Що стосується тверджень позивача про скрутне матеріальне становище, суд зазначає наступне.

Як зазначив Верховний суд у справі № 686/114/16-ц, 04.07.18, вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)), для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Між тим, позивачем ГУПФУ у Львівській області не подано суду жодного доказу на підтвердження свого скрутного матерілаьнго становища.

В зв`язку з тим, що ГУПФУ у Львівській області у встановлений судом термін не усунуло усі недоліки, визначені ухвалою суду від 19.08.2020р., зокрема не оплатило судовий збір, тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Зима