Ухвала

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 161/15687/19

провадження № 61-8777ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 15/100 частин ідеальної частки приміщення літньої кухні літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 , яке є предметом договору дарування, укладеного 10 січня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Сушик Л. А., зареєстрованого в реєстрі за № 13.

У іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження.

У липні 2020 року заявником у встановлений судом строк зазначений недолік касаційної скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 161/12765/15-ц (провадження № 61-44551св18)(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року.

Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/15687/19.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець