Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3290/19
Провадження № 2/376/239/2020
У Х В А Л А

"26" лютого 2020 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Клочко В.М.,

за участі секретаря судового засідання Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , загальною площею 123,4 кв.м. за індексним номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 45798237

16 грудня 2019 року Сквирським районним судом Київської області відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Приймак О.Ю, у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали.

Відповідач державний реєстратор Сквирської міської ради Київської області, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подав.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шевцова Н.Ю. через канцелярію суду подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Розглянувши матеріали вказаної цивільної справи, суд приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для закриття провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметом розгляду вказаного позову фактично є визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко М.В. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 45798237.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічну норму закріплено й у частині першій статті 19 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України в редакції від 03 жовтня 2017 року, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз змісту статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України (у редакціях, чинних на час розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій) у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин.

З питання юрисдикції справ, у яких оскаржуються рішення реєстраційної служби, Пленум Вищого адміністративного суду України згідно із пунктом 8 постанови від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» надав наступні роз`яснення: відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, оскільки між сторонами виникли саме публічно-правові відносини, так як державний реєстратор діє як суб`єкт владних повноважень, дії якого позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його права, оскільки, спір стосується проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Пунктом першим частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у даній справі слід закрити.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що провадження по справі слід закрити, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. При цьому позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 ч. 1 ст. 255, статтями 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Клочко