Провадження №2/523/1434/20
У Х В А Л А

"28" лютого 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Одарії В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд: вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 та заборонити Відповідачу, ОСОБА_2 , вчиняти будь-які дії, щодо розпорядження вказаною квартирою.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 523/15197/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.01.2020 року, номер інформаційної довідки: 198039098 (копія якої додається до заяви) ОСОБА_2 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач, ОСОБА_2 , відмовляється повернути грошові кошти, які вона отримала від Позивача, ОСОБА_1 , у розмірі 25 000 дол. США (що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ складає 608 000,00 грн.), що тим самим порушує інтереси Позивача.

Є всі підстави вважати, що Відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду та створювати перешкоди для його виконання, в тому числі шляхом відчуження належного їй майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зважаючи на те, що позов нею не визнано та не вчинено дій по поверненню грошових коштів. Оскільки сума, яка підлягає стягненню, є істотною, Позивач вважає, що накладення арешту на належне Відповідачу майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Отже невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 із забороною Відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження цим майном може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник- позивач - 608 000,00 гривень.

Щодо пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення:

Відповідно до п. З ст.154 ЦПК України: суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В даному випадку взагалі немає підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, оскільки місцезнаходження позивача - ОСОБА_1 знаходиться на території України (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); доказів того, що майновий стан позивача - ОСОБА_1 або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові - відсутні.

Отже вважаю, що невжиття заходів зустрічного забезпечення не порушить в подальшому майнових прав відповідача.

У разі невжиття заходів забезпечення позову, Позивач вважає, що існують ризики настання несприятливих наслідків саме для Позивача - ОСОБА_1 та це може порушити його права, як позивача та зробити неможливим поновлення порушених прав позивача та виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс 16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосудця і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів.

Вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ).

Заборонити Відповідачу, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), вчиняти будь-які дії, щодо розпорядження квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Сторонам роз`яснити, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: