Номер провадження: 22-ц/813/13/20
Номер справи місцевого суду: 506/59/18
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 Г.Г. Забуранної А.О.,

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 ,

представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_3 ,

представника позивача ОСОБА_6 ОСОБА_3 ,

від відповідача Окнянської селищної ради Одеської області не з`явились,

від відповідача Окнянської районної державної адміністрації Одеської області не з`явились,

за участю осіб, які не брали участі у справі,:

прокурора в особі прокурора відділу прокуратури Одеської області Елісашвілі О.М.,

Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в особі представника Піндюр Т.С.,

переглянувши справу №506/59/18 за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Окнянської селищної ради Одеської області, Окнянської районної державної адміністрації Одеської області про припинення права колективної власності на земельні ділянки, визнання частково недійсним правовстановлюючого документа на землю за апеляційною скаргою керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 4 квітня 2018 року у складі судді Чеботаренко О.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернувшись 1 лютого 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що Красноокнянською районною державною адміністрацією видано розпорядження №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на території Красноокнянської селищної ради», на виконання якого ними у ТОВ «Вектор» замовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. На підставі виготовленого проекту технічної документації, визначення на місцевості тощо земельній ділянці для відведення ОСОБА_2 присвоєно кадастровий номер 601:001:0322, земельній ділянці для відведення ОСОБА_7 присвоєно кадастровий номер :01:001:0323; земельній ділянці для відведення ОСОБА_4 присвоєно кадастровий номер :01:001:0324; земельній ділянці для відведення ОСОБА_10 присвоєно кадастровий номер :01:001:0320; земельній ділянці для відведення ОСОБА_5 присвоєно кадастровий номер :01:001:0321. Технічна документація направлена 17 листопада 2017 року Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, якому з 1 січня 2013 року надано повноваження щодо розпорядження землями даної категорії, із заявами про затвердження документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності на території Красноокнянської селищної ради Одеської області (за межами населеного пункту). Проте, 27 грудня 2017 року за реєстраційним №26474/0-13010/6-17 Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області відмовлено у затвердженні технічної документації, так як головним управлінням було встановлено, що вказана земельна ділянка перебуває у колективній власності, право власності на яку посвідчено державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019, виданому колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча», зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №12. Позивачі зазначили, що наявність вказаного державного акту про право колективної власності на землю унеможливлює реалізацію права на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, так як земельні ділянки у власність на такі цілі можуть бути передані лише із земель державної власності. За відомостями архівного сектору Окнянської районної державної адміністрації Одеської області КСП «Шлях Ілліча» у 1999 році реорганізовано у СВК «Поділля», яке з 22 вересня 2010 року як юридична особа за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перебуває у статусі припинення. За відомостями відділу в Окнянському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області земельні ділянки, що підлягають відведенню їм у власність, не були ні розпайовані між членами СВК «Шлях Ілліча», ні повернуті до земель державної чи комунальної власності, земля наразі залишається у колективній власності, яка згідно нині діючого законодавства не передбачена. Посилаючись на вказані обставини, позивачі вважають, що єдиним шляхом усунення наявної перешкоди в отриманні ними земельної частки із земель державної власності, є звернення до суду з позовом, за вимогами якого позивачі просять:

припинити право колективної власності на земельні ділянки, територія яких перебуває в межах земель колективної власності за Державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року, виданим колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча» площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Красноокнянської селищної дари Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), що відводиться:

ОСОБА_2 кадастровий номер :01:001:0322 із зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки;

ОСОБА_7 кадастровий номер :01:001:0323 із зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки;

ОСОБА_4 кадастровий номер :01:001:0324 із зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки;

ОСОБА_10 кадастровий номер :01:001:0320 із зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки;

ОСОБА_5 кадастровий номер :01:001:0321 із зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки;

визнати в цій частині недійсним та таким, що втратив чинність, Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча» (а.с.14-20).

Ухвалою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 5 лютого 2018 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі (а.с.64).

Відповідач Окнянська селищна рада Одеської області позов визнала, зазначивши, що питання колективної власності на землю діючим законодавством не врегульовано, тому задоволення вимог позивачів дасть їм можливість використати в подальшому своє право, передбачене пунктом «Б» частини 1 статті 121 ЗК України (а.с.68-69).

Відповідачем Окнянською районною державною адміністрацією Одеської області, пояснень, заперечень не надано (а.с.67).

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 4 квітня 2018 року позов задоволено;

припинено право колективної власності на земельні ділянки, зазначені у Державному акті на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019, виданому 25 грудня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча», кадастрові номери :01:001:0322, :01:001:0323, :01:001:0324, :01:001:0320, :01:001:0321 площею по 2 га кожна загальною площею 10,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту);

визнано частково недійсним та таким, що втратив чинність, Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019, виданий 25 грудня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча», кадастрові номери :01:001:0322, :01:001:0323, :01:001:0324, :01:001:0320, :01:001:0321 площею по 2 га кожна загальною площею 10,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Окнянської селищної дари Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с.84-86).

Висновок суду мотивовано тим, що згідно діючого Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, форма власності колективна наразі відсутня. При реорганізації КСП «Шлях Ілліча в СВК «Поділля», яке згодом було ліквідоване, державна реєстрація державного акту на право колективної власності на землю не скасована, діючим законодавством не визначено механізму передачі нерозпайованих земель колективної форми власності до державної, тому слід виходити з принципу верховенства права щодо базування земельного законодавства на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, забезпечення гарантій прав на землю та задовольнити позов, так як на даний час державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019, виданий 25 грудня 1995 року КСП «Шлях Ілліча» не дає можливості позивачем реалізувати право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення суду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року справу прийнято до провадження.

В апеляційній скарзі керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.97-104).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у необґрунтованості висновку суду про те, що єдиною підставою, що перешкоджає позивачам реалізувати своє право на отримання земельних ділянок є те, що бажані земельні ділянки мали б відводитися за рахунок земель колективної власності колишнього КСП «Шлях Ілліча», так як громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель лише державної або комунальної власності. Розпорядження не розпайованими землями колективної власності колишніх КСП не можливе без прийняття відповідного рішення загальними зборами власників земельних часток (паїв) та їх спадкоємців, загальних зборів членів підприємств, зборів уповноважених або створеного ними органу управління, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Будь-які повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками у Окнянської районної державної адміністрації з 2012 року по теперішній час відступні. Землі колективної власності не були повернуті до земель державної чи комунальної власності, право власності на них підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, розпорядженнями такими землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного статтею 122 ЗК України. Передача громадянам та юридичним особам земельних ділянок у власність або користування відповідно до вимог чинного земельного законодавства можлива після вирішення питання припинення права колективної власності на землю, переведення вивільнених земель до земель запасу державної власності.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області підтримано апеляційну скаргу прокурора (а.с.137-140)

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах позивачів заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує підтриманням позиції, викладеної у позовній заяві, наявністю неоспореного розпорядження №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року Красноокнянської районної державної адміністрації про надання позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; земельні ділянки перестали перебувати в «неіснуючій» колективній власності і автоматично набули статусу державної власності, так як знаходяться поза межами населеного пункту. Крім того, звернуто увагу на те, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду та замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (а.с.131-136, 165-167).

Прокурором надано відповідь на відзив (а.с.169-176).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Розпорядженням №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 на території Красноокнянської селищної ради» за заявами громадян надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 площею до 2 га пасовищ кожному для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Красноокнянської селищної ради (а.с.30-34, 35).

Згідно відповіді №26474/0-13010/6-17 від 27 грудня 2017 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за результатами розгляду клопотання від 17 листопада 2017 року про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки безоплатно у власність та наданого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства за адресом: Одеська область, Окнянський район, Окнянська селищна рада (за межами населених пунктів) відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так як встановлено, що земельні ділянки відводяться за рахунок земель колишньої колективної власності, що рахуються за колективним сільськогосподарським підприємством «Шлях Ілліча» згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року та не були повернуті до земель державної чи комунальної власності (а.с.43-44).

Згідно інформації від 17 січня 2018 року, 22 січня 2018 року відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області земельні ділянки, які відводяться ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за кадастровими номерами :01:001:0320, :01:001:0321, :01:001:0322, :01:001:0323, :01:001:0324 площею 2 га кожна, відносяться до земель колишнього КСП «Шлях Ілліча» згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року та не є розпайованими (а.с.45, 46).

Колективному сільськогосподарському підприємству «Шлях Ілліча» Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року видано на підставі рішення №22 від 17 березня 1995 року сесії Красноокнянської районної ради Одеської області (а.с.72, 73-74)

Колективне сільськогосподарське підприємство «Шлях Ілліча» реорганізовано в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Поділля» (код 30328963), який припинено на підставі рішення господарського суду Одеської області від 7 вересня 2010 року №21/32/27-08-1263 про визнання банкрутом (а.с.47-50, 56, 76а).

На підставі поданих учасниками справи доказів встановлено, що Розпорядженням №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області позивачам надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею до 2 га пасовищ кожному для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Красноокнянської селищної ради. Вказане розпорядження прийнято щодо земель запасу, тобто земель державної власності, будь-яких посилань на те, що це землі, належні колишньому КСП на праві колективної власності, розпорядження не містить.

За таких обставин, посилання позивачів на те, що відсутні підстави для відмови у позові, так як не оскаржено розпорядження адміністрації №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року, безпідставні, оскільки розпорядження прийнято щодо земель запасу, а не щодо земель колишнього КСП «Шлях Ілліча».

Позивачі фактично замовили та їм виготовили технічну документацію із землеустрою щодо земельних ділянок, які належали на праві колективної власності КСП, при цьому позивачі посилаються на те, що діяли на виконання розпорядження адміністрації №385/А-2012 від 9 серпня 2012 року, але дане розпорядження стосується земель запасу, що ж до земель колишнього КСП «Шлях Ілліча» то такі наразі не мають статусу «земель запасу».

Належність КСП «Шлях Ілліча» землі на праві колективної власності не є спірною. У свій час згідно діючому на той час законодавству земельну ділянку було передано у колективну власність КСП на підставі рішення районної ради №22 від 17 березня 1995 року з видачою КСП «Шлях Ілліча» Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0019 від 25 грудня 1995 року та реєстрацією такого відповідно до законодавства.

Та обставина, що КСП реорганізовано в СВК, яке в свою чергу припинено як юридична особа, не вирішує автоматично питання земель колективної власності колишнього КСП, нерозпайовані землі колективної власності не стають автоматично землями запасу державної власності чи землями комунальної власності громади.

Позивачі, які звернулися до районної державної адміністрації з заявами про надання у власність земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, не мають самі визначати земельні ділянки для набуття у власність, як то фактично відбулося у даному випадку.

Надання позивачам для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок за рахунок земель колишнього КСП може мати місце лише після вирішення питання припинення права колективної власності на землю та переведення вивільнених земель до земель запасу державної власності.

Припиненням права власності, переведенням вивільнених земельних ділянок до земель державної чи комунальної власності не вирішується шляхом звернення громадян, які бажають отримати у власність конкретну земельну ділянку, до суду з позовом про припинення права власності на земельну ділянку іншого суб`єкта та визнання частково недійсним правовстановлюючого документа на землю цього суб`єкта.

Повноваження у галузі земельних відносин чітко визначені земельним законодавством, судовим рішенням законодавчо визначені повноваження органів влади та місцевого самоврядування не підміняються.

Посилання позивачів на те, що відсутність законодавчого механізму передачі нерозпайованих земель колективної власності надає їм право звернення до суду з вимогами про припинення права колективної власності, не приймаються, оскільки і органи влади та місцевого самоврядування, і суд мають керуватися законом, а не його відсутністю. Неврегульованість того чи іншого питання у галузі земельних відносин вирішується на законодавчому рівні прийняттям законів, нормативно-правових актів тощо.

Повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин визначені статтею 17 ЗК України, відповідно до положень пункту «а» частини 1 якої до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Право власності на землю громадян врегульовано статтею 81 ЗК України, відповідно до пункту «б» частини 1 якої громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Позивачі звернулися у 2012 році до органу державної влади з заявою про надання із земель державної власності у приватну власність кожному земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Орган державної влади, прийнявши у 2012 році розпорядження про надання позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею до 2 га пасовищ кожному для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території селищної ради, має забезпечити реалізацію цього права позивачів, але за рахунок земель державної власності, а не земель, які не мають наразі статусу земель державної власності.

Прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді (п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України).

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч.3 ст.56 ЦПК України).

Законом України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1 ст.23 Закону); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу; наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.23 Закону); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (ч.4 ст.23 Закону).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 8 квітня 1999 року (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах. Представництво прокуратурою інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді.

Земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Прийняття рішення щодо землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст.13 Конституції) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. Конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю розглядається у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст.14.19 Конституції).

В даному випадку нерозпайовані землі сільськогосподарського призначення колективної власності колишніх КСП підлягають поверненню до земель державної чи комунальної власності, відтак, правильність припинення права колективної власності на землю становить «суспільний», «публічний» інтерес.

Правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п.54 рішення Європейського суду з прав людини у справі Трегубенко проти України від 2 листопада 2004 року щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і конкретної особи).

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову відсутні, судове рішення, як таке, що не ґрунтується на нормах матеріального права, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області задовольнити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 4 квітня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Окнянської селищної ради Одеської області, Окнянської районної державної адміністрації Одеської області про припинення права колективної власності на земельні ділянки, визнання частково недійсним правовстановлюючого документа на землю відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова