ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/440/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача Флиса В.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Оптіма» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу майнових прав і договору відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсними за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Оптіма» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року про відмову у забезпеченні позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року Приватне підприємство «Оптіма» (далі ПП «Оптіма») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. (далі приватний нотаріус Антипова І.В.), про визнання договору купівлі-продажу майнових прав і договору відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсними.

ПП «Оптіма» зазначило, що 26 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк») і ОСОБА_3 укладено кредитний договір №39.3ВН/7/15-клн, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в розмірі 488 400 доларів США. В забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків із повернення кредиту ПП «Оптіма» за іпотечним договором №39.3ВН/7/101/15-клн від 26 червня 2007 року передало банку в заставу нежитлове приміщення будівлю кафе загальною площею 211,0 кв.м по АДРЕСА_1 . Крім того, виконання ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_4 згідно договору поруки №39.3ВН/7/П01/15-клн від 26 червня 2007 року.

В подальшому відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, зокрема, ПАТ «Кредитпромбанк» замінено на ПАТ «Дельта Банк».

18 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №388-К, за яким ПАТ «Дельта Банк» передало у власність останньої майнові права, які можуть виникнути в майбутньому з кредитного договору №39.3ВН/7/15-клн від 26 червня 2007 року, іпотечного договору №39.3ВН/7/101/15-клн від 26 червня 2007 року та договору поруки №39.3ВН/7/П01/15-клн від 26 червня 2007 року. Того ж дня за нотаріально посвідченим договором ПАТ «Дельта Банк» відступило ОСОБА_2 право вимоги за іпотечним договором №39.3ВН/7/101/15-клн від 26 червня 2007 року.

За своєю правовою природою договір купівлі-продажу майнових прав №388-К від 18 квітня 2018 року, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 , є договором факторингу, разом із тим, ОСОБА_2 не відноситься до суб`єктів підприємницької діяльності та не має відповідної ліцензії на здійснення факторингових операцій. Фактично договір купівлі-продажу майнових прав є удаваним правочином, оскільки був укладений сторонами з метою приховати інший правочин договір факторингу. ОСОБА_2 не вправі надавати фінансові послуги, внаслідок чого вона не могла набути право вимоги за іпотечним договором. Оспорювані правочини не відповідають вимогам закону та є недійсними в силу ст.ст. 203, 215, 235 ЦК України.

За таких обставин ПП «Оптіма» просило суд визнати договір купівлі-продажу майнових прав і договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, які укладені 18 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 , недійсними.

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

У грудні 2019 року ПП «Оптіма» подало заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що органи державної виконавчої служби здійснюють примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області №17/5025/1872/11 від 16 січня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення (будівлю кафе) загальною площею 211,0 кв.м по АДРЕСА_1 , за рахунок якого мають бути задоволені вимоги ОСОБА_2 за кредитним договором, а реалізація іпотечного майна і перерахування ОСОБА_2 виручених від його продажу коштів призведе до порушення прав позивача та ускладнить виконання рішення суду.

ПП «Оптіма» просило суд забезпечити позов шляхом: заборони державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вчиняти виконавчі дії по виконавчому провадженню №59307629 про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення, яке належить йому на праві власності, де стягувачем виступає ОСОБА_2 ; зупинити продаж із прилюдних торгів арештованого майна, а саме двохповерхового нежитлового приміщення (будівлі кафе) загальною площею 211,0 кв.м по АДРЕСА_1 , та накласти арешт на це приміщення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року в забезпеченні позову відмовлено.

Суд керувався тим, що підстави для забезпечення позову ПП «Оптіма» відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПП «Оптіма» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що невжиття судом заходів забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання судового рішення та позбавляє позивача можливості ефективно захистити своє порушене право. Разом із тим, суд не врахував усіх обставин справи, не застосував норми закону, що регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , ПАТ «Дельта Банк» і приватний нотаріус Антипова І.В. не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 4 січня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки двохповерхове нежитлове приміщення (будівлю кафе) загальною площею 211,0 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з метою задоволення вимог ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором №39.3ВН/7/15-клн від 26 червня 2007 року у розмірі 5 110 227 грн 32 коп.

16 січня 2012 року Господарський суд Хмельницької області видав наказ №17/5025/1872/11 про примусове виконання цього рішення.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ОСОБА_2 .

Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 21 травня 2019 року поновив строк для пред`явлення наказу №17/5025/1872/11 від 16 січня 2012 року до виконання та видав його дублікат.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького від 7 червня 2019 року відкрито виконавче провадження №59307629 з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області №17/5025/1872/11 від 16 січня 2012 року.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області описав двохповерхове нежитлове приміщення (будівлю кафе) загальною площею 211,0 кв.м по АДРЕСА_1 , та передав його на реалізацію з електронних торгів.

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, і забороною вчинення певних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 2 і 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Предметом заявленого ПП «Оптіма» позову є правомірність укладених між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 договору купівлі-продажу майнових прав і договору відступлення права вимоги за іпотечним договором.

У разі задоволення цих вимог до відповідачів повернуться права та обов`язки, яких вони позбулися внаслідок укладення недійсних правочинів, а виконання рішення суду в частині майнових прав на предмет іпотеки буде здійснено шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, вид забезпечення позову, який просить застосувати ПП «Оптіма», не відповідає характеру та змісту позовних вимог.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ПП «Оптіма» намагається перешкодити примусовій реалізації предмета іпотеки, що здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку виконання рішення суду. Фактично це призведе до зупинення виконання іншого судового рішення, що є неприпустимим.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд першої інстанції правильно виходив з того, що підстави для забезпечення позову ПП «Оптіма» відсутні.

Посилання ПП «Оптіма» на те, що його вимоги про забезпечення позову підтверджуються належними доказами, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував норм чинного законодавства щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову, є помилковими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Оптіма» залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2019 року про відмову у забезпеченні позову без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Логінова С.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27