Справа № 185/962/20
Провадження № 2/185/1841/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 березня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (проживання разом з померлим) та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Павлоградської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (проживання разом з померлим) та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого.

Вказана заява була передана судді Головіну В. ОСОБА_2 канцелярією суду 10 лютого 2020 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою від 11 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху виходячи з наступного.

Згідно вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Вивченням змісту позовної заяви встановлено, що позивачем однією із вимог заявлено вимогу про визнання права власності на 27/100 житлового будинку, тобто вимогу майнового характеру, з якої ціна позову визначається від вартості даного майна.

Позивач до позовної заяви додав відповідь судового експерта від 10.12.2018 року, згідно якої вартість спірного майна вказана станом на грудень місяць 2018 року. Таким чином, позивачу відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України необхідно викласти всі обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема: зазначити відомості про дійсну вартість спірного майна на момент звернення до суду.

Крім того, до позовної заяви додано копію технічного паспорту на спірне майно (жилий будинок), однак не зазначено, яким правовстановлюючим документом підтверджується право власності спадкодавця на цей будинок, не додано завіреної копії правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу тощо).

Згідно п.7, п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Зазначеного позовна заява не містить.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру відповідно, а саме позивач просить суд 1) встановити факт, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; 2) визнати за позивачем право власності на 27/100 житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем до заяви додано квитанцію № 156 від 13.12.2019 про оплату судового збору у сумі 805,40 грн., який сплачено на недіючий рахунок. З 01 січня 2020 року діє інший рахунок для зарахування судового збору, а саме УК у м. Павлограді/м. Павл-д/22030101, код отримувача: 37936856, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0004032,код платежу: 22030101 судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Таким чином, позивачу запропоновано надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за вимоги немайнового та майнового характеру, виходячи з ціни позову, згідно ставок судового збору, які встановлені Законом України «Про судовий збір», або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Вимоги щодо форми та змісту клопотання встановлені ч. 2 ст. 84 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду уточненого позову, із вказанням обставин на які суд вказує у цій ухвалі та сплати судового збору.

Зазначена ухвала про залишення позовної заяви без руху з пропозицією усунути недоліки позивачем була отримана 22 лютого 2020 року, згідно поштового повідомлення про вручення.

27 лютого 2020 року ОСОБА_1 надала суду 2 меморіальних ордера про сплату судового збору у розмірі 870,00 грн. кожен, квитанцію про вартість майна та копію свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач не усунув наступні недоліки, а саме не надав суду уточнену позовну заяву, яка містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, згідно п.7, п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а також не зазначено, яким правовстановлюючим документом підтверджується право власності спадкодавця на спірний будинок, не додано завіреної копії правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу тощо), відсутнє клопотання про витребування доказів, яке відповідає вимогам, встановленим ч. 1, ч. 2 ст. 84 цього Кодексу.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення позовної заяви, судом в ухвалі про залишення позову без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків позовної заяви, а позивач, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки в повному обсязі не усунув, тому позовну заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути позивачеві відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 185 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (проживання разом з померлим) та визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст.. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін