Номер провадження: 22-ц/813/1656/20
Номер справи місцевого суду: 520/1364/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П.А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення боргу, в якому зазначає, що на підставі договору цесії №1 від 25 вересня 2012 року було відступлено на користь ОСОБА_3 право вимоги виконання грошового зобовязання від боржника ОСОБА_4 , що на момент укладення договору становила 9 763 607,81 грн., а також, що належне виконання позичальником зобов`язань за таким договором забезпечено договорами іпотеки №477 та №919 від 08 лютого 2008 року та 22 лютого 2008 року, за якими позивач також набув права вимоги на підставі договору цесії, та за якими у іпотеку було передано земельні ділянки та домоволодіння, що знаходяться з за адресою: АДРЕСА_1 , актуальним власником іпотечного майна є ОСОБА_1 . Також зазначає, що інформація про зміну іпотекодержателя та переходу права вимоги за іпотечними договорами до ОСОБА_3 була внесена до державного реєстру іпотек у встановленому законом порядку. На момент звернення до суду з позовною заявою боржник за основним зобов`язанням, відповідач ОСОБА_4 , від виконання зобов`язань за кредитним договором ухиляється, грошові кошти у сумі 9763607,81 грн. не повернув, у зв`язку з чим позивач просить суд звернути стягнення на зазначене майно в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням, шляхом надання позивачу дозволу на укладення договору купівлі-продажу іпотечного майна від свого імені, на час до реалізації спірного майна, просить суд передати дане майно у його управління (т.1, а.с.2-8). Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року було вирішено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення боргу відмовити (т.1, а.с.176-181).

02 серпня 2017 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 із заявою про перегляд заочного рішення, зазначаючи, що про дату та час судового засідання відповідач не була повідомлена, копію рішення не отримувала, будь-які записи про іпотеку на вказані об`єкти нерухомості відсутні, тому ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем даної нерухомості та, що зазначене майно, яке перебуває у власності відповідача, іпотекою на теперішній час не обтяжене, просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку (т.1, а.с.200-204). Ухвалою від 09 жовтня 2017 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (т.1, а.с.240-243).

11 жовтня 2017 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, адже відповідач про дату та час судового засідання належним чином не була повідомлена, на момент звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент укладення правочину з ОСОБА_6 будь-які обтяження в державному реєстрі відсутні, будь-які записи про іпотеку на зазначені об`єкти нерухомості відсутні, тому ОСОБА_1 є добросовісним набувачем зазначеної в оскаржуваному рішенні суду нерухомості. У зв`язку з чим, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі (т.2, а.с.2-7). Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т.2, а.с.11) та справу призначено до розгляду (т.2, а.с.12). У зв`язку з неодноразовим поверненням конвертів з позначкою за закінченням терміну зберігання, було надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, для встановлення останнього зареєстрованого місця проживання осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Було встановлено: ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . За встановленими адресами були повторно відправленні судові повістки (т.2, а.а.86-101).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року було зупинено провадження за вказаною апеляційною скаргою до вирішення питання про відвід складу колегії суддів (т.2, а.с.229-231). 10 грудня 2018 року було постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. (т.2, а.с.235-237) та ухвалою від 11 грудня 2018 року відновлено провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т.2, а.с.238-240).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

В порядку ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Одеського апеляційного суду №1 від 28.12.2018 року днем початку роботи Одеського апеляційного суду визначено 03.01.2019 рік.

Згідно з ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду суддею - доповідачем визначено суддю Дрішлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення боргу.

Протягом розгляду справи у Одеському апеляційному суді представником ОСОБА_3 - ОСОБА_8 неодноразово направлялись клопотання про відкладення справи у зв`язку з зайнятістю представника в інших судових засіданнях та необхідністю часу для скасування заборони на вчинення реєстраційних дій (т.3, а.с.66-67, 104-110, 142-145). Також з клопотанням про відкладення розгляду справи звертався і представник ОСОБА_3 - Замковенко М. (т.3 а.с.68-69). Слухання справи також неодноразово відкладалось, в тому числі в зв`язку з введенням карантинних обмежень.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні було відхилено клопотання адвоката Замковенко М.І. про відкладення слухання справи в зв`язку з тим, що слухання вже неодноразово відкладалось, а апеляційний суд працює без обмежень з дотриманням рекомендованих заходів безпеки. При цьому інший представник позивача до суду не з`явився, хоча і знайомився з матеріалами справи.

Представник відповідача приєднав до матеріалів справи рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2020 року по справі № 758/11135/19 (провадження № 2/947/2771/20) (головуючий - суддя Салтан Л.В.) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», арбітражного керуючого Лукашук Любові Сергіївни, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними. Представник відповідача просила задовольнити апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження, які з`явились, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на тлумачення сутності іпотеки та змісту правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням незаконного рішення є застосування процедури звернення стягнення на іпотечне майно. Умовами договорів іпотеки передбачено, що задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки відбувається шляхом продажу предмету іпотеки від імені іпотекодержателя будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу.

Апеляційний суд з врахуванням приєднаного до матеріалів справи рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2020 року по справі № 758/11135/19 (провадження № 2/947/2771/20) (головуючий - суддя Салтан Л.В.) не може погодитись з вищевказаним висновком суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Між ОСОБА_4 та TOB «Комерційним Банком «АРМА» 06 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № 33-14/05-08 (т.1 а.с.149-152).

В забезпечення укладеного кредитного договору між ОСОБА_4 та TOB «Комерційним Банком «АРМА» 06 лютого 2008 року був укладений Договір Іпотеки № 477, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною A.B., предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0008 за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 245.8 кв.м., житлова площа - 74.9 кв.м. (т.1 а.с.157-158зворот).

Також в забезпечення укладеного кредитного договору між ОСОБА_5 та TOB «Комерційним Банком «АРМА» 22 лютого 2008 року був укладений Договір Іпотеки № 919, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною A.B., предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0015 за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.159-160).

20 вересня 2012 року TOB «Комерційний Банк «АРМА» на підставі договору факторингу № 08 від 20.09.2012 року відступив своє право вимоги за кредитним договором № 33-14/05-08 від 06 лютого 2008 року TOB «PK Фактор».

Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1801 від 21.09.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. TOB «Комерційний Банк «АРМА» відступив на користь TOB «PK Фактор» своє право вимоги за іпотечним договором № 477 від 06 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0008 за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 245.8 кв.м., житлова площа - 74.9 кв.м.

Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1802 від 21.09.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. TOB «Комерційний Банк «АРМА» відступив на користь TOB «PK Фактор» своє право вимоги за іпотечним договором № 919 від 22 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0015 за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, TOB «PK Фактор» на підставі договору Цесії № 1 від 25 вересня 2012 року відступило на користь ОСОБА_3 право вимоги виконання грошового зобов`язання від Боржника ОСОБА_4 , на момент укладення вказаного договору заборгованість за грошовим зобов`язанням становила 9763607,81 грн. (т.1 а.с.11-13).

Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1811 від 25.09.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. TOB «PK Фактор» відступив на користь ОСОБА_3 своє право вимоги за іпотечним договором № 477 від 06 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0008 за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 245.8 кв.м., житлова площа - 74.9 кв.м. (т.1 а.с. 141-142).

Договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 1812 від 25.09.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. TOB «PK Фактор» відступив на користь ОСОБА_3 своє право вимоги за іпотечним договором № 919 від 22 лютого 2008 року, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0015 за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 114-115).

Інформація про зміну іпотекодержателя та переходу права вимоги за іпотечними договорами до ОСОБА_3 була внесена до державного реєстру іпотек у встановленому законом порядку (т.1. а.с.163).

Згідно наданих пояснень, копій рішень Приморського районного суду м. Одеси та публічних відомостей єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що рішенням по справі № 1522/15203/12 за позовом ОСОБА_6 до TOB «КБ «АРМА» та ОСОБА_5 суд задовольнив позов та визнав недійсним договір іпотеки від 22 лютого 2008 року укладений між TOB «КБ «АРМА» та ОСОБА_5 , предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0.0069 га за адресою АДРЕСА_1 ; скасував заборону відчуження нерухомого майна та вилучив з єдиного реєстру іпотек та заборон записи про іпотеку та заборону стосовно вказаної земельної ділянки (т.1 а.с.168-169зворот).

Рішенням по справі 1522/15180/12 за позовом ОСОБА_6 до TOB «КБ «АРМА» та ОСОБА_4 суд задовольнив позов та визнав недійсним договір іпотеки від 06 лютого 2008 року укладений між TOB «КБ «АРМА» та ОСОБА_4 , предметом якого є земельна ділянка площею 0,0346 га за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 245.8 кв.м.; скасував заборону відчуження нерухомого майна та вилучив з єдиного реєстру іпотек та заборон записи про іпотеку та заборону стосовно вказаної земельної ділянки та домоволодіння (т.1 а.с.164-166 зворот).

Обидва заочних рішення були скасовані ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2013 року за заявами TOB «КБ «АРМА» про перегляд заочного рішення (копії ухвал долучено до матеріалів справи) (т.1.а.с. 170).

В подальшому обидва позови залишені без розгляду ухвалами Приморського районного суду від 17.12.2014 року (т.1 а.с.171).

Після скасування записів про іпотеку на підставі скасованих заочних рішень та протягом чинності вказаних рішень, все нерухоме майно, що було предметом іпотеки було відчужене іпотекодателями на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу № 3491 від 07.12.2012 року, а потім - на користь ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу:

-№ 612 від 11.03.2013 року, предметом якого є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 340.7 кв.м., житлова площа - 90.6 кв.м. (т.1. а.с.173);

-№ 1417 від 13.06.2013 року, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :23:034:0015 загальною площею 0.0069 га за адресою: АДРЕСА_1 (т.1. а.с.174);

-№ 616 від 11.03.2013 року, предметом якого є земельна ділянка № :23:034:0008 площею 0.0346 га за адресою: АДРЕСА_1 (т.1. а.с.172).

Таким чином, у зв`язку зі скасуванням заочних рішень, якими були визнані недійсні первісні іпотечні договори та вилучені записи про іпотеку, Позивач є іпотекодержателем земельної ділянки з кадастровим номером :23:034:0008 за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :23:034:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , а обов`язки іпотекодателя за іпотечними договорами набула ОСОБА_1 як новий власник іпотечного майна. Відомості про реєстрацію іпотеки та про право власності відповідача підтверджуються відповідним витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек №: 74145188.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2020 року по справі № 758/11135/19 (провадження № 2/947/2771/20) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (на момент укладення договору ТОВ «РК «ФАКТОР»), арбітражного керуючого Лукашук Любові Сергіївни, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними було задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір цесії № 1, укладений 25.09.2012 року між ТОВ «РК ФАКТОР» (ТОВ «ФК ФАКТОРИНГ») та ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_3 набув право вимоги за Кредитним договором № 33-14/05-08 від 06.02.2008 року. Визнано недійсним з моменту укладення договір про відступлення права за договором іпотеки, зареєстрований в реєстрі під №1811, виданий 25 вересня 2012 року Пономарьовим В.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладений між ТОВ «РК ФАКТОР» (ТОВ «ФК ФАКТОРИНГ») та ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 . Визнано недійсним з моменту укладення договір про відступлення права за договором іпотеки, зареєстрований в реєстрі під №1812, виданий 25 вересня 2012 року Пономарьовим В.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладений між ТОВ «РК ФАКТОР» (теперішня назва ТОВ «ФК ФАКТОРИНГ») та ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що договори купівлі-продажу права вимоги за кредитними договорами мають ознаки договору факторингу й укладені із порушенням вимог чинного законодавства, а позивач не має права вимоги по недійсним договорам знайшли своє підтвердження. Відповідно прийняте судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки частина доводів по суті спору знайшла своє підтвердження та обумовила скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення по суті спору, то інші доводи апеляційної скарги відхиляються в контексті вищевказаного рішення ЄСПЛ.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д.Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 15 вересня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

10.09.2020 року м. Одеса