Справа № 366/1851/20
Провадження № 2/366/524/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Потопальській О.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги мотивовує, тим, що позивач звернувся до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав його померлому батьку ОСОБА_3 , спадщину після якого ОСОБА_2 прийняла, шляхом подачі заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори, але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач - представник Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області подали заяву про визнання позову.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Виконкомом Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 11.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконкомом Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 2.

Із свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 193 від 27.02.2020 р., виданої виконкомом Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 2 особовий рахунок № НОМЕР_2 , рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (облікова картка об`єкта по господарського обліку 2016-2023 року). Біля житлового будинку рахується земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Земельна ділянка приватизована, державний акт видавався.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2020 р. посвідченого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1939 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 0,25 га, кадастровий номер: :01:011:0048, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 29.04.2016 р. Іванківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1133. Право власності зареєстровано 29.04.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 14377769, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком введення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 не зареєстровані.

Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 04.08.2020р. № 701/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів , що посвідчують право власності на житловий будинок.

За даним контори після ОСОБА_3 , 1937 р.н. який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняла ОСОБА_2 .

Разом з тим, після ОСОБА_2 , 1939 р.н. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняв: ОСОБА_1 , заявою № 275 зареєстрованою 28.02.2020р. Інших спадкоємців не має (с/с 82/2020).

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів.

Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , будинку є записи погосподарської книги № 2 за 2016-2020 р., (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить покійному ОСОБА_1 .

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення ОСОБА_2 , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 30,9 кв.м., загальна площа 79,5 кв.м. в плані під літ. «А». Надвірні будівлі: літня кухня «Б», вбиральня «В», літній душ «Г», сарай «Д,Е,Ж,З,Н», навіс «К,Л,М», колодязь-I, огорожа № 1-5.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вона не зареєструвала майно у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач прийняв спадщину після матері і набув право власності на належний матері вказаний ним будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист.

Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав чоловіку спадкодавиці - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла його дружина - ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Будинок розміром: житлова площа 30,9 кв.м., загальна площа 79,5 кв.м. в плані під літ. «А». Надвірні будівлі: літня кухня «Б», вбиральня «В», літній душ «Г», сарай «Д,Е,Ж,З,Н», навіс «К,Л,М», колодязь-I, огорожа № 1-5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення 15.09.2020 р.

Суддя: О.П. Гончарук