Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3772/19
Провадження №: 2/332/196/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод в користуванні власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням..
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод в користуванні власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням..
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. йому належить квартира АДРЕСА_1 . Зазначена квартира перебуває в іпотеці. Крім позивача, в квартирі зареєстровані син позивача ОСОБА_3 , онука позивача ОСОБА_4 та колишня дружина сина позивача ОСОБА_2 , яка не проживає у квартирі з 2015 року. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідоме. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу у користуванні квартирою та призводить до того, що він має сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстровану, але не проживаючу особу .
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Представник третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судове засідання не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується в матеріалах справи копією договору купівлі - продажу від 06.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. (а.с.6) та копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7). У відповідності до іпотечного договору № 931 іф від 06.03.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. зазначена квартира є предметом іпотеки. (а.с.8-10). Крім позивача, в квартирі зареєстровані: син позивача ОСОБА_3 , онука позивача ОСОБА_4 та колишня дружина сина позивача ОСОБА_2 , факт її реєстрації підтверджується відповіддю наданою на запит суду Департаментом реєстраційних послуг (а.с.18.) Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідоме. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу у користуванні квартирою та призводить до того, що він має сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстровану, але не проживаючу особу. У добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідач не знімається. Даний факт суттєво порушує право власності позивача, що створює перешкоди в користуванні власністю , який несе додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки відповідач знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання в квартирі позивача, тому він не може реалізувати своє право і розпорядитися майном так, як цього бажає, та повинен нести додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги. За таких підстав, суд вважає, що право позивача щодо володіння спірною квартирою порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 206, 259, 263- 265, 273 ЦПК України -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Н.В.Марченко