Справа № 2-2912/06
Провадження № 6/635/64/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) про привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

старший державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Зябченко В.Є. подав до суду подання та просить застосувати до боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , примусовий привод 27 лютого 2020 року о 16:00 до державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Зябченка В.Є. за адресою: місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд 3, поверх 4, кабінет 6.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) перебуває виконавче провадження № 49511337 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2912/06 від 10 серпня 2015 року, що виданий Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 04 грудня 2015 року. 25 березня 2018 року державним виконавцем винесені постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон; у праві полювання; у праві керування транспортними засобами; у праві користування зброєю. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України. За даними відповідей на вказані запити державним виконавцем встановлено, що боржник не працює, пенсію та доходи не отримує, кошти за рішенням суду не сплачує, за даними з автоматизованої бази «Автомобіль-2000» та «НАІС» транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Постановою державного виконавця від 31 серпня 2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Станом на 21 січня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 81739,52 гривень. 07 травня 2018 року та повторно 31 січня 2020 року державним виконавцем здійснений вихід за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим, про що складено відповідний акт та залишений виклик до державного виконавця, останній за вказаним викликом не з`явився, причини неявки не повідомив. За вказаних обставин, у зв`язку з наявністю в боржника невиконаних зобов`язань за виконавчим листом № 2-2912/06 від 10 серпня 2015 року, з метою відібрання у останнього пояснень щодо невиконання рішення суду, заявник змушений звернутися до суду з поданням про застосування примусового приводу до ОСОБА_1 .

Старший державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Зябченко В.Є. в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, за наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення ухвалюється судом іменем України і є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконання.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В свою чергу, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує Боржника своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом. Одночасно закон надає виконавцю право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14).

Привід у виконавчому провадженні здійснюється органами Національної поліції України (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію України»). При чому як засіб процесуального примусу щодо осіб, які не виконують вимог законодавства, привід являє собою обмеження прав людини, що неможливо без наявності достатніх обґрунтованих підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 грудня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження № 49511337 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2912/06, що виданий 10 серпня 2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

30 серпня 2018 року на адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , направлено виклик державного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 04 вересня 2018 року щодо сплати боргу за виконавчим документом № 2-2912/06 або надання підтверджуючих документів про сплату.

31 січня 2020 року державним виконавцем здійснений вихід за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте боржника дома не було, двері будинку зачинені, державний виконавець залишив виклик, про що складено відповідний акт.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення та виклику боржника ОСОБА_1 , при цьому виходить з того, що в матеріалах справи відсутні відповідні належні та допустимі докази того, що станом на час здійснення виклику останній проживає за адресою, що вказана у виклику: АДРЕСА_1 , а також відсутні докази, які б достеменно свідчили про те, що боржник повідомлений державним виконавцем за адресою вказаною у виконавчому документі, або за іншою адресою, яка є актуальною на момент його виклику, при цьому суд також враховує, що за даними акту державного виконавця від 31 січня 2020 року, виходом за вищевказаною адресою місцезнаходження ОСОБА_1 не встановлено, у зв`язку з тим, що двері будинку ніхто не відчинив; виклик державного виконавця залишено за місцем виходу.

Отже, оскільки додані до подання матеріали виконавчого провадження не свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», адже відсутні дані про те, що боржник взагалі повідомлений про такі зобов`язання та викликався до державного виконавця належним чином, при цьому, не містять доказів, що останнім задля цього здійснено всі можливі заходи, у зв`язку з чим є необхідність застосувати привід до боржника, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Зябченка В.Є.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 19, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

подання Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) про привід боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Пілюгіна