Справа №701/567/20
Номер провадження2/701/268/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно виконавчого листа №2-175, виданого Маньківським районним судом Черкаської області 30.03.2006 року на виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 30.03.2006 року у справі №2-175, відповідач зобов`язаний був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів прибутку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 20.03.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 вже досяг повноліття, і з того часу нарахування та стягнення аліментів припинено. Постанову про закінчення виконавчого провадження позивач отримала у відділі виконавчої служби 17.06.2020 року.

Як вбачається з постанови державного виконавця 04.10.2016 року, державним виконавцем керуючись п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження, у зв`язку закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Копія даної постанови отримана позивачем 25.06.2020 року.

Разом з тим, за період стягнення аліментів відповідач не сплачував аліменти і допустив накопичення заборгованості в сумі 16992,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до виконавчого листа №2-175, виданого Маньківським районним судом Черкаської області 30.03.2006 року, наданого листом за вих. №311/09-34 від 19.10.2016. У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог закону та рішення суду, позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та уточнює позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів в сумі 14306, 83 грн., оскільки в довідку ДВС не були включені платежі за квітень, травень, червень 2008 р. ( 213,16х3 = 639,48 грн.) та два платежі за 2015 р. на суму 517,92 грн. та 1527,92 грн. та підтримує уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачв судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та уточнені позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості зі сплати аліментів в сумі 14306, 83 грн. не визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 30.03.2006 року, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, до досягнення дитини повноліття на утримання на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області за місцем проживання боржника - відповідача. (а.с.4).

Згідно довідки Маньківського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області вбачається, що заборгованість відповідача по виконавчому листі з 01.05.2006 по 06.08.2016 складає - 16 992 грн. 15 коп., та надано помісячний розрахунок заборгованості відповідача. (а.с.6-7).

Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що за підрахунками позивача, виконаними на підставі наданої інформації виконавчою службою, що заборгованість відповідача по виконавчому листі станом на 30.03.2006 року суми яка підлягає стягненню за її розрахунком та складає - 16 992 грн. 15 коп.(а.с.6-7).

Проте згідно уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів в сумі 14306, 83 грн., оскільки в довідку ДВС не були включені платежі за квітень, травень, червень 2008 р. ( 213,16х3 = 639,48 грн.) та два платежі за 2015 р. на суму 517,92 грн. та 1527,92 грн., знайшло своє підтвердження відповідними квитанціями про сплату за вказані періоди, які були надані відповідачем та визнані позивачем.

Позиція відповідача викладену останнім в письмвій заяві щодо того що він не визнає позовних вимог, оскільки він всі аліменти сплачував вчасно і в повному обсязі, підтвердження не знайшла, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування даної заборгованості по сплаті аліментів. Дану позицію відповідача суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути від цивільно-правової відповідальності.

Судом не встановлено обставин про те, що вказана вище заборгованість на час розгляду справи сплачена, а тому підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивачки. Також, відсутні об`єктивні дані, за яких відповідач за рішенням суду може бути звільнений (повністю чи частково) від сплати заборгованості по аліментах.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 3 ст. 195 СК України).

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За нормами статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам, - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати.

Таким чином, за результатами розгляду справи, у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14306,83 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно з відповідача у дохід держави стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивачка при подачі даного позову звільнена від сплати таких судових витрат, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 18, 76- 81, 95, 133, 137, 141, 209, 211, 223, 247, 258-268, 276 ЦПК України, ст. ст. 180, 1994 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 та проживає АДРЕСА_3 ) заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі - 14306 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., на рахунок (IBAN) UA0026001 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський