Справа № 643/2554/20
Провадження № 2-о/643/215/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Крівцова Д.А.,

присяжних - Тулупової Л.В., Міроненко Н.Г.,

за участю секретаря - Накеурі І.Р.,

представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» лікаря-психіатра Шиліної Н.С.,

заінтересованих осіб:

прокурора Буч Р.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Чепурової А.Л.,

особи, відносно якої розглядається заява - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_1 на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 був госпіталізований до Лікарні 14.02.2020 року о 10-20 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 204 Козловським, який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від його матері ОСОБА_2 . На підставі цих відомостей ОСОБА_1 14.02.2020 року був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_3 , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 14.02.2020 року ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. В даний час спостерігається активна психотична симптоматика, яка обумовлює невпорядковану поведінку хворого, його агресивність і ворожість, спрямовану на оточуючих, відсутність критики до свого стану, внаслідок чого потребує постійного нагляду (ліки амбулаторно не приймає, поводить себе дуже агресивно, погрожував застосуванням фізичної сили та розправою матері). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 18.02.2020 року на 14 годин 15 хвилин, вирішено питання про призначення ОСОБА_1 представника (адвоката).

У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Шиліна Н.С. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи ОСОБА_1 продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих. Пояснила, що його лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 до Лікарні в примусовому порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чепурова А.Л. в судовому засіданні просила вирішити питання про госпіталізацію ОСОБА_1 до Лікарні в примусовому порядку на розсуд суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Зазначив, що не представляє небезпеки для оточуючих.

ОСОБА_2 підтримала заяву про госпіталізацію ОСОБА_1

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із супровідного листка № 364/104, ОСОБА_1 14.02.2020 року був доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з попереднім діагнозом: поліморфний психотичний діагноз з симптомами шизофренії.

Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 12/1143 від 17.02.2020 року, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. В даний час спостерігається активна психотична симптоматика, яка обумовлює невпорядковану поведінку хворого, його агресивність і ворожість, спрямовану на оточуючих, відсутність критики до свого стану, внаслідок чого потребує постійного нагляду (ліки амбулаторно не приймає, поводить себе дуже агресивно, погрожував застосуванням фізичної сили та розправою матері). Потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

З вказаного акту також вбачається, що ОСОБА_1 захворів в 2017 році, став проявляти агресію у відношенні матері та сусідів, звинувачуючи їх в тому, що вони таємно проникають в дім, зробили підкоп під огорожу подвір`я, підсипали отруту у воду. Заставляв матір дивитись «спеціальні відео», не давав їй спати, вимагав піднімати вночі на горище та проганяти звідти чужих людей - грабіжників. Неодноразово бив матір, погрожував повісити її. Тричі лікувався в Лікарні з параноїдною симптоматикою - з 18.12.2017 року по 30.01.2018 року, з 19.09.2018 року по 23.11.2018 року та у порядку примусової госпіталізації з 18.01.2019 року по 18.04.2019 року. Після виписки деякий час приймав ліки, поводив себе спокійно, потім припинив прийом ліків. В день госпіталізації пішов у прокуратуру Київського району м. Харкова «здавати холодну зброю», говорив про зв`язки з космосом, не хотів залишати приміщення прокуратури.

Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпосередню небезпеку для оточуючих, та необхідності лікування ОСОБА_1 виключно в стаціонарних умовах.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються пояснення представника Лікарні, даними акту психіатричного огляду особи, поясненнями ОСОБА_2 .

У суду відсутні підстави ставити під сумнів компетенцію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого він представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування.

Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації ОСОБА_1 до Лікарні у примусовому порядку.

Керуючись ст. 2, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, ) у примусовому порядку на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.02.2020 року.

Суддя Д.А. Крівцов

Присяжні: Л.В. Тулупова

Н.Г. Міроненко