Справа № 2-2525/10
Провадження № 22-ц/810/7/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області та Головне територіальне управління юстиції у Луганській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду у спрощеному провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2019 року, постановлену Старобільським районним судом Луганської області у складі судді Ткач О.В. у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

У жовтні 2019 року до Старобільского районного суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Косогова Л.О., в якій заявник просив замінити сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 липня 2010 року, відкритого на підставі виконавчого листа № 2525/10 від 12 жовтня 2017 року іншою особою: а саме боржника Управління Пенсійного Фонду України в місті Антрацит Луганської області на Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 липня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 16 грудня 2011 року було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області провести ОСОБА_1 з 01 травня 2010 року перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49,50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження було задоволено та видано дублікат виконавчого листа у справі № 2525/10, який прийнято до обліку та внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 55231508.

УПФУ в місті Антрацит та Антрацитівської області не перемістилося на територію підконтрольну Україні та фактично здійснює свою діяльність, але позбавлено можливості виконати судове рішення. Оскільки заявник є внутрішньо переміщеною особою з 21.06.2018 року та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, вважає, що вказане Управління є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в місті Антрацит Луганської області.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Суд замінив боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання дублікату виконавчого листа від 12.10.2017 року у справі № 2-2525/10 з Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області на Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та постановити по справі нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Управління Пенсійного фонду України в місті Антрациті припинено, про що 16 січня 2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Управління Пенсійного фонду України в місті Антрацит та Антрацитівському районі залишилося на непідконтрольній Україні території, яке не перебуває в процесі ліквідації чи реорганізації. Паперова пенсійна справа та копія рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 липня 2010 року в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні. Отже, на думку скаржника, перебування заявника на обліку в іншому управлінні не є підставою для визнання цього управління правонаступником боргових зобов`язань УПФУ в місті Антрацит в Луганської області.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документ для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення, відновлення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Крім того, відповідно до п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань УПФУ в місті Антрацит припинено, при цьому Управління Пенсійного фонду України в місті Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області не є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в місті Антрациті. Більш того, Управління Пенсійного фонду України в місті Антрациті та Антрацитівському районі всупереч приписам п. 3 Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 не перемістилося з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, боржник за виконавчим провадженням з виконання рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06.07.2010 року вибув, а, отже, є підстави для заміни УПФУ в місті Антрацит на його правонаступника УПФУ в місті Сєвєродонецьку.

В судове засідання особи, які приймають участь у справі не з`явилися, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що стягувач ОСОБА_1 зареєстрований у м. Сєвєродонецьку Луганської області як внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує там пенсію, тому саме на Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку покладається обов`язок виконувати рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 липня 2010 року.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 липня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 16 грудня 2011 року було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області провести ОСОБА_1 з 01 травня 2010 року перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49,50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 вересня 2017 року відновлено втрачене судове провадження за цивільною справою № 2-2525/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області про перерахунок пенсії та відшкодування недоплати до пенсії, яким визнано дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області щодо відмови у перерахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2010 року в розмірах, які передбачені ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Антрацит Луганської області провести ОСОБА_1 з 01 травня 2010 року перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49,50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Надано ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа за вищевказаним рішенням.

Згідно повідомлення Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 14.11.2017 року № 25394/24/23 дублікат виконавчого листа від 12.10.2017 року № 2-2525/10, виданий Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області прийнято до обліку та включено до першої черги задоволення вимог.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містить і п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження володіє ознаками інституту процесуального правонаступництва,

Відповідно до частин першої та другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ним органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Отже, юридична особа вважається припинено з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідного запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 зобов`язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Управління Пенсійного фонду України в місті Антрацит припинено 16.01.2012 року, за рішенням засновників, Управління Пенсійного фонду України в місті Антрацит та Антрацитівському районі в стадії ліквідації чи реорганізації не перебуває (дата проведення державної реєстрації 31.10.2011 р.). Дані про розпорядчий акт, на підставі якого створено УПФУ в м. Антрацит, УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі відсутні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 12 травня 2015 року № 9-1 передано частину повноважень управлінь, що знаходяться на території, яка не підконтрольна українській владі, управлінням, що знаходяться на території підконтрольній українській владі, зокрема прийняття звітності, передбаченої законодавством, надання довідок, встановлених законодавством, формування звітності та виконання завдань, передбачених підпунктами 2-4,6,9-12,16, 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486.

Проте, вищезазначена постанова не передбачає правонаступництва управління, а лише виконання деяких повноважень, до яких не входить призначення та виплата пенсій.

Відсутність підстав публічного правонаступництва у межах спірних правовідносин доводить неможливість його здійснення. Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції. (зазначений висновок, висловлений у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року).

Відтак, підстав правонаступництва в розумінні ст. 104 ЦК України заявником не надано та матеріали справи не містять.

Заявником не надано жодного доказу правонаступництва, не надано суду доказів переходу від одного cуб`єкта до іншого функцій (інших видів адміністративної діяльності), повноважень, завдань.

В заяві про заміну сторони виконавчого провадження заявник просить замінити боржника УПФУ в місті Антрацит на УПФУ в місті Сєвєродонецьку (де на даний час він знаходиться на обліку як внутрішньо переміщена особа) виключно з підстав тимчасової зміни місця проживання.

Перебування на обліку в іншому управлінні не є підставою для визнання цього управління правонаступником боргових зобов`язань УПФУ в місті Антрацит, відтак посилання заявника на те, що він перебуває на обліку УПФУ в місті Сєвєродонецьку, як на підставу заміни сторони виконавчого провадження, є необґрунтованим.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає неприйнятними доводи заявника про те, УПФУ в місті Сєвєродонецьку за принципом часткового правонаступництва взяло на себе права та обов`язки УПФУ в місті Антрациті.

За таких підстав, колегія суддів судової палати вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали є слушними, у зв`язку з чим, постановлена ухвала підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376,382,383,384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: