Справа № 752/3090/19
Провадження № 2/752/1509/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2019 року заступник Генерального прокурора України, діючи в інтересах держави в особі Київської міської ради, звернувся до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст» (далі - ОКЖК «Котміст»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» (далі - ТОВ «Будівельна спілка»), з позовом, у якому просив витребувати у відповідача ОСОБА_1 земельні ділянки, загальною площею 3,5464 га (кадастрові номери: :90:371:0042, :90:371:0091, :90:371:0092, :90:371:0093, :90:371:0095, :90:371:0097, :90:371:0100, :90:371:0101, :90:371:0102, :90:371:0104, :90:371:0105, :90:371:0106, :90:371:0107, :90:371:0115, :90:371:0116, :90:371:0117, :90:371:0120), вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 45 163 684,78 грн., розташовані на АДРЕСА_1 , та передати їх у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 земельні ділянки, загальною площею 74,69 га, передано ОКЖК «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду. На передані у власність ОКЖК «Котміст» земельні ділянки, площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, кооперативу видано державні акти, які зареєстровані 8 січня 2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» внесено до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка». Земельну ділянку, площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки, площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29 січня 2009 року № 183 відчужено на користь ОСОБА_1 , останнім отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.04.2009 року.

В подальшому зазначену земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042, ОСОБА_1 поділено на 32 земельні ділянки, у зв`язку із чим державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042 останнім повернуто до Головного управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та отримано відповідно 32 державних актів на право власності на земельні ділянки, зокрема, і на спірні 17 земельних ділянок, а саме:

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772677, на земельну ділянку площею 1,0581 га, кадастровий номер :90:371:0042;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779362, на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :90:371:0091;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779385, на земельну ділянку площею 0,1107 га, кадастровий номер :90:371:0092;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772675, на земельну ділянку площею 0,1450 га, кадастровий номер :90:371:0093;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779382, на земельну ділянку площею 0,0855 га, кадастровий номер :90:371:0095;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 888927, на земельну ділянку площею 0,0832 га, кадастровий номер :90:371:0097;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779388, на земельну ділянку площею 0,7917 га, кадастровий номер :90:371:0100;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273881, на земельну ділянку площею 0,1745 га, кадастровий номер :90:371:0101;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273734, на земельну ділянку площею 0,1431 га, кадастровий номер :90:371:0102;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772676, на земельну ділянку площею 0,0614 га, кадастровий номер :90:371:0104;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 896085, на земельну ділянку площею 0,0635 га, кадастровий номер :90:371:0105;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779387, на земельну ділянку площею 0,0642 га, кадастровий номер :90:371:0106;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779381, на земельну ділянку площею 0,1228 га, кадастровий номер :90:371:0107;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779383, на земельну ділянку площею 0,0971 га, кадастровий номер :90:371:0115;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779386, на земельну ділянку площею 0,0971 га, кадастровий номер :90:371:0116;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779380, на земельну ділянку площею 0,1005 га, кадастровий номер :90:371:0117;

-державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 861851, на земельну ділянку площею 0,2573 га, кадастровий номер :90:371:0120.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15 грудня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 квітня 2017 року у справі № 910/3724/14, задоволено позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави, визнано недійсними рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва"», видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, зареєстровані ГУ земельних ресурсів КМДА 8 січня 2008 року, а також відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Вищого господарського суду України від 11 липня 2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 квітня 2017 року в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Посилаючись на те, що оскільки судовим рішенням у господарській справі встановлено незаконне вибуття з власності територіальної громади м. Києва земельної ділянки площею 34,3740 га, до складу якої входила ділянка, площею 6,0799 га, а також входять і 17 вказаних вище спірних земельних ділянок, та вказані земельні ділянки протиправно відчужено Київською міською радою поза волею територіальної громади м. Києва, право власності територіальної громади на це майно не припинялося, а відповідно ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ОСОБА_1 його не набули, відтак, зазначені 17 спірних земельних ділянок вартість за нормативно-грошовою оцінкою - 45 163 684,78 грн., - підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_1 на користь Київської міської ради.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року вжито заходів забезпечення позовних вимог заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, накладено арешт на земельні ділянки, площею 3,5464 га, кадастрові номери: :90:371:0042, :90:371:0091, :90:371:0092, :90:371:0093, :90:371:0095, :90:371:0097, :90:371:0100, :90:371:0101, :90:371:0102, :90:371:0104, :90:371:0105, :90:371:0106, :90:371:0107, :90:371:0115, :90:371:0116, :90:371:0117, :90:371:0120.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання.

У липні 2020 року заступником Генерального прокурора подано заяву про зміну підстав позову, якою фактично доповнено підстави поданого позову. Так, позивачем вказано про те, що вказані вище 17 спірних земельних ділянок належать до обмежено оборотоздатних об`єктів і не можуть перебувати у приватній власності, з огляду на те, що рішенням Київської міської ради від 02.12.1999 року № 174/649 створено ландшафтний заказник місцевого значення «Острів Жуків». Спірні земельні ділянки перебувають у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та заплави р. Дніпро, що, в свою чергу, відповідно до вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Земельного кодексу України, Водного кодексу України, та ст. 178 Цивільного кодексу України, унеможливлює їх перебування у приватній власності.

Також у липні 2020 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Генерального прокурора підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити та витребувати з володіння ОСОБА_1 17 спірних земельних ділянок та передати їх у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просила застосувати строки позовної давності.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Рішенням Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 земельні ділянки, загальною площею 74,69 га, передано ОКЖК «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду.

На передані у власність ОКЖК «Котміст» земельні ділянки, площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, кооперативу видано державні акти, які зареєстровані 8 січня 2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» внесено до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка».

Земельну ділянку, площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки, площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29 січня 2009 року № 183 відчужено на користь ОСОБА_1

ОСОБА_1 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.04.2009 року.

В подальшому зазначену земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042, ОСОБА_1 поділено на 32 земельні ділянки, у зв`язку із чим державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,0799 га, кадастровий номер :90:371:0042 останнім повернуто до Головного управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та отримано відповідно 32 державних актів на право власності на земельні ділянки, зокрема, і на спірні 17 земельних ділянок, а саме:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772677, на земельну ділянку площею 1,0581 га, кадастровий номер :90:371:0042;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779362, на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :90:371:0091;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779385, на земельну ділянку площею 0,1107 га, кадастровий номер :90:371:0092;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772675, на земельну ділянку площею 0,1450 га, кадастровий номер :90:371:0093;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779382, на земельну ділянку площею 0,0855 га, кадастровий номер :90:371:0095;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 888927, на земельну ділянку площею 0,0832 га, кадастровий номер :90:371:0097;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779388, на земельну ділянку площею 0,7917 га, кадастровий номер :90:371:0100;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273881, на земельну ділянку площею 0,1745 га, кадастровий номер :90:371:0101;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273734, на земельну ділянку площею 0,1431 га, кадастровий номер :90:371:0102;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 772676, на земельну ділянку площею 0,0614 га, кадастровий номер :90:371:0104;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 896085, на земельну ділянку площею 0,0635 га, кадастровий номер :90:371:0105;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779387, на земельну ділянку площею 0,0642 га, кадастровий номер :90:371:0106;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779381, на земельну ділянку площею 0,1228 га, кадастровий номер :90:371:0107;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779383, на земельну ділянку площею 0,0971 га, кадастровий номер :90:371:0115;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779386, на земельну ділянку площею 0,0971 га, кадастровий номер :90:371:0116;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 779380, на земельну ділянку площею 0,1005 га, кадастровий номер :90:371:0117;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 861851, на земельну ділянку площею 0,2573 га, кадастровий номер :90:371:0120.

Законність рішення Київської міської ради від 01 жовтня 2007 року № 355/3189 про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на АДРЕСА_1 , загальною площею 74,69 га, перевірялась у судовому порядку.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15 грудня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 квітня 2017 року у справі № 910/3724/14, задоволено позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави, визнано недійсними рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва", видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, зареєстровані ГУ земельних ресурсів КМДА 8 січня 2008 року, а також відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Вищого господарського суду України від 11 липня 2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 квітня 2017 року в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Предметом заявлених заступником Генерального прокурора позовних вимог є витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 сімнадцяти земельних ділянок, що перебувають у власності останнього з березня 2010 року.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом положень ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Земельну ділянку, площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29 січня 2009 року № 183 відчужено на користь ОСОБА_1 , яку в подальшому останнім поділено на 32 земельні ділянки, до яких входить і 17 спірних земельних ділянок.

Оскільки позивач не є стороною вказаного договору, а рішенням суду у господарській справі встановлена неправомірність передачі земельної ділянки, належним способом захисту порушеного права власника є витребування земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про застосування строків позовної давності до позовних вимог заступника Генерального прокурора, мотивуючи заяву тим, що заступнику Генерального прокурора та Київській міській ради стало відомо про порушення вимог законодавства при передачі спірних земельних ділянок на підставі рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року, ще у 2011 році.

Вказана обставина знайшла своє ствердження в ході розгляду справи та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Згідно із частиною другою статті 3 ЦПК України в редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Одним з таких органів є прокуратура, на яку статтею 131-1 Конституції України, покладено представництво інтересів держави у в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Разом з тим, згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Виходячи зі змісту статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Вказана позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду та є незмінною.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 711/802/17 та від 06 червня 2018 року у справі № 520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковувався з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що оскільки право власності на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли власник довідався або міг довідатися про порушення його права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи. Порушення права та підтвердження такого порушення судовим рішенням не є тотожними поняттями. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що земельну ділянку, площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29 січня 2009 року № 183 відчужено на користь ОСОБА_1 , останнім в подальшому вказану земельну ділянку поділено на 32 земельні ділянки та у березні 2010 року отримано державні акти на право власності на земельні ділянки, в тому числі і на 17 спірних земельних ділянок.

Обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_1 , зокрема, що заступнику Генерального прокурора та Київській міській ради стало відомо про порушення вимог законодавства при передачі спірних земельних ділянок на підставі рішення Київської міської ради № 355/3189 від 01.10.2007 року, ще у 2011 році, стверджується наступним.

15 вересня 2011 року заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення, оспорюючи законність набуття ОКЖК «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду земельних ділянок, загальною площею 74,69 га, розташованих на АДРЕСА_1 , на підставі рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 355/3189.

В обґрунтування вказаного позову заступником Генерального прокурора зазначено аналогічні обставини, що послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року, постановленим у цивільній справі № 2-5417/11, провадження № 2/752/2276/13, у задоволенні вказаних вище позовних вимог заступника Генерального прокурора України відмовлено у повному обсязі.

Крім того, факт обізнаності заступника Генерального прокурора та Київської міської ради про порушення вимог законодавства при передачі спірних земельних ділянок у вересні 2011 року, встановлено і рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 6 листопада 2019 року та постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року, постановленим у цивільній справі № 752/3092/19, провадження № 2/752/4028/19 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заступник Генерального прокурора, звертаючись до суду з даним позовом, не просив поновити строк.

Ураховуючи подану відповідачем ОСОБА_1 заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, а також приймаючи до уваги викладене вище, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На думку суду, наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19).

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141,206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддяґґ