Провадження № 4-с/761/86/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Осадчук М.І.,

за участю представника заявника: ОСОБА_1 ,

державного виконавця: Шеремет О.В.,

заінтересованої особи - стягувача: ОСОБА_2 ,

,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання заінтересованої особи - стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_2 про забезпечення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет Олександр Вікторович, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови.

До суду надійшло клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 про забезпечення його судових витрат. Як зазначив заявник, при розгляді цієї справи він поніс судові витрати у вигляді оплати правничої допомоги та очікує понести значні судові витрати на правничу допомогу в майбутньому. А тому з метою забезпечення судових витрат та можливого відшкодування понесених витрат при розгляді даної скарги, він просить: зобов`язати скаржника внести на депозитний рахунок суду грошові кошти на загальну суму 18200,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Представник заявника заперечував щодо заявленого клопотання та просив відмовити в його задоволенні оскільки відсутні законом передбачені підстави для його задоволення.

Державний виконавець в судовому засіданні у вирішенні заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання за наступних підстав.

Стаття 135 ЦПК України передбачає, що суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за наявності обставин, які є обов`язковою умовою для застосування забезпечення судових витрат - таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування судових витрат заінтересованої особи, які він поніс у зв`язку із розглядом даної справи.

Так, в даному випадку заінтересована особа просить забезпечити судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, зазначаючи, що правовий статус заявника (неплатопроможний банк в процедурі ліквідації), його майновий стан та обмежена загальна дієздатність (перебування під повним та винятковим контролем та управлінням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до закону), а також дії скаржника з постійного та систематичного відчуження майна незважаючи на заборону такого відчуження - ускладнюють і навіть унеможливлюють виконання судового рішення у справі в частині відшкодування судових витрат стягувача у разі відмови в задоволенні скарги.

Заявник не надав суду доказів на підтвердження обставин, визначених ч.4 статті 135 ЦПК України, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 135 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання заінтересованої особи - стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_2 про забезпечення судових витрат - відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24 лютого 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула