Ухвала

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 638/4764/16-ц

провадження № 61-12346ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 13 травня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, повернення сторін у первісний стан та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

У березні 2016 року ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року позов задоволено частково. Договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І. О. за реєстровим номером № 1732, визнано недійсним. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 13 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , задоволено. Постанову апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року скасовано та залишено в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 13 травня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Верховного Суду та відмовити у задоволені касаційної скарги.

На підставі заяви ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття провадження.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Право касаційного оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено у статті 389 ЦПК України.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У заяві ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, однак просить переглянути постанову Верховного Суду.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно уточнити клопотання та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статей 388, 389, 406, 409 ЦПК України

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 13 травня 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар