№ 336/6901/19
провадження № 2/336/680/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.10.2019 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 10.11.2018 р. ОСОБА_2 позичив у неї грошові кошти в сумі 3000 грн. та 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 25.10.2018 р. складало -2511,41 грн., про що було складено відповідні розписки, де зазначено кінцевий термін повернення до 10.12.2018 р.

15.12.2018 р. ОСОБА_2 знову взяв у неї в борг 7000 грн., про що склав відповідну розписку з кінцевим терміном повернення боргу 1 місяць, що припадає на 15.01.2019 р.

У вказані в розписках строки, відповідач борг не повернув, на письмові вимоги про виконання зобов`язань не реагує.

Посилаючись на ст.ст.526, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 16506,75 грн., з яких: сума боргу 12500,00 грн.; пеня 3376,37 грн.; 3 % річних 291 грн. та інфляційні витрати 339,38 грн., а також судові витрати.

Ухвалою від 12.11.2019 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 25.11.2019 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 р. та розпорядження № 878 від 25.11.2019 р. справу передано в провадження судді Дмитрюк О.В.

Рогляд справи призначено на 30.01.2020 р.

30.01.2020 р. розгляд справи відкладено на 03.03.2020 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положенням ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10.11.2018 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори позики, на підтвердження укладення яких відповідач склав розписки (а.с.10, 11).

За умовами договорів позики ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) грн., та 100 доларів США, що було еквівалентно 2511,41 грн., зобов`язавшись повернути позики на протязі місяця, тобто до 10 грудня 2018 р.

15.12.2018 р. за договором позики ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7000 грн. та зобов`язався повернути їх на протязі місяця, тобто до 15.01.2019 р., про що склав розписку (а.с.12).

Позивач зазначає, що зобов`язання по поверненню грошових коштів ОСОБА_2 не виконав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст..1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 12500,00 грн., законні, обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідача.

Ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.1, 2 ст.625 ЦК України).

На підставі наведених вище положень законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені в сумі 3376,37 грн., 3% річних в сумі 291 грн. та інфляційних витрат в сумі 339,38 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (остання відома адреса - АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму боргу за договорами позики в розмірі 16506 грн. 75 коп. (сума боргу 12500 грн.; пеня 3376,37 грн.; 3% річних 291,00 грн.; інфляційні витрати 339,38 грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03 березня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк