Єдиний унікальний номер: 375/323/20
Провадження № 2/379/428/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.03.2020 звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідачем відзив на позов не подано.

В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву з проханням розгляди справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11.08.2020 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але просить призначити їх розмір, врахувавши його матеріальне становище, що він є інвалідом третьої групи, у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2100 грн на обох дітей.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Суд встановив, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2004 року по 2017 рік. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач є батьком обох дітей (а.с.5-6)

Сторони спільно не проживають. Діти проживають з позивачкою, яка самостійно утримувати їх не має змоги. З 28.02.2020 позивачка була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, а тому має складне матеріальне положення.

В зв`язку з тим, що між сторонами, на момент подачі позову не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дітей, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, але просить призначити їх розмір, врахувавши його матеріальне становище, у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2100 грн на обох дітей.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі за вибором того разом з ким проживає дитина(ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Наведені відповідачем доводи щодо часткового задоволення позову через призначення йому 3 групи інвалідності, суд оцінює критично. Дана обставина не звільняє його від обов`язку, як батька, належно утримувати своїх дітей. Він не повністю втратив здатність до виконання трудової діяльності, інших обставин, які унеможливлюють його працевлаштування не існує, тому він зобов`язаний виконувати свій обов`язок щодо забезпечення дітей, у розмірі, встановленому законодавством, а саме - одна третя частка з у сих видів доходу.

Крім того, наведені відповідачем доводи не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Обов`язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Визначений же позивачкою розмір аліментів в розумінні чинного законодавства України є достатнім для належного утримання двох дітей.

Крім того, вибір способу стягнення аліментів відповідно до законодавства є прерогативою стягувача аліментів, тому доводи відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є необгрутованими.

З огляду на викладене, врахувавши, що відповідач є батьком дітей, а законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати дітей, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивача та присудження аліментів у зазначеному ним розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання нею позовної заяви до суду, тобто з 04.03.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст.133,141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України, п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї третьої частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2020.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін