РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/21354/19

Провадження № 22-ц/4815/1002/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2020 року у складі судді Панас О. В., ухвалене в м. Рівне о 09 годині 45 хвилин, повний текст рішення складено 06 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 14.04.2017р. на а/д Р-05 Городище - Рівне - Старокостянтинів (105 км 20 м) сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля Renault Laguna, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1603818. Укладеного 03.01.2017р. між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 . Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року ОСОБА_1 визнано винним в настанні ДТП та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до Звіту № SOS__- 0 від 27.04.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 297 346 гри. 86 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 144 608 грн. 00 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 27284 від 07.03.2019 року. З огляду на те, що відповідач порушив пункт 2.3.А Правил дорожнього руху, а саме керував несправним транспортним засобом, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) абз. «г» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з Вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди від 04.04.2019 року, однак вимога залишилась без уваги останнього. З наведених підстав просило стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 100 000, 00 грн. та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2020 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдану майнову шкоду у сумі 100 000 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 1921 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом страховика після виплати страхового відшкодування звернутися із регресним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, та обґрунтована належними і достовірними доказами, зокрема, встановленим ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року фактом вини страхувальника у скоєнні ДТП, а також фактом невиконання останнім свого обов`язку перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, передбаченого п.2.3 а Правил дорожнього руху України. Судом також взято до уваги, що таке порушення відповідачем Правил перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що для звернення до суду з таким позовом страховик зобов`язаний встановити не тільки те, що ДТП сталася внаслідок винних дій водія забезпеченого транспортного засобу, а й те, в чому саме полягає невідповідність технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам ПДР України, а також встановити у передбаченому законом порядку, що така невідповідність технічного стану перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою,яка сталася. Вказує, що порушення ним п. 2.3 Правил дорожнього руху України жодним чином не свідчить про те, що технічний стан транспортного засобу не відповідає вимогам ПДР України, і тим більше, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану автомобіля вимогам ПДР України. Заперечує посилання місцевого суду на ухвалу Березнівського районного суду від 21.01.2019р. в цій частині, оскільки вона не визначає в розрізі положень п.п. г) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в чому саме полягає технічного стану та обладнання автомобіля існуючим Правилам дорожнього руху і що саме дорожньо-транспортна пригода є наслідком такої невідповідності. Звертає увагу суду на те, що позивачем як страховиком не було виконано покладеного на нього п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку направити свого представника на місце настання страхового випадку, не провів огляду транспортного засобуRenault Laguna, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 іне визначив причин настання страхового випадку.З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14.04.2017 року на а/д Р-05 Городище Рівне Старокостянтинів (105 км 20 м) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Renault Laguna, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року ОСОБА_1 визнано особою винною в настанні ДТП та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із страхового полісу № АК/1603818 року, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Renault Laguna, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», і ним визначена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в сумі 100000 грн., франшиза 0 грн..

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає страховим випадком подію, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Звіту № SOS__- 0 від 27.04.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 297 346 гри. 86 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Seat Cordoba, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 144 608 грн. 00 коп.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 19.04.2017 року та страхового акту № UA 049/L01/03 від 04.03.2019 року.

Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 27284 від 07.03.2019 року та сторонами не заперечується.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом першим частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 14.04.2017 приблизно о 19.00 год., керуючи технічно несправним автомобілем марки «Renault Laguna 1,9 DCI», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби, при падаючих опадах у вигляді дощу, по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, неподалік с.Яринівка Березнівського району Рівненської області, не переконавшись в безпеці руху та не впевнившись у наявності зустрічного транспорту на автодорозі, здійснив маневр обгону вантажного автомобіля, що рухався в попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Seat Cordoba», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пасажиру вказаного автомобіля ОСОБА_3 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 7 ребра зліва, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває порушення ОСОБА_1 в тому числі п. 2.3 а ПДР України, згідно якого перед виїздом водій повинен перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Такий обов`язок водія прямо передбачений Правилами дорожнього руху України, і його недотримання тягне за собою настання відповідальності водія. Доказів того, що автомобіль Renault Laguna, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був перевірений відповідачем перед виїздом на предмет технічної справності механізмів і обладнання, суду не надано і судом в ході розгляду справи їх також не здобуто, у зв`язку з чим відповідні покликання апеляційної скарги відхиляються.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про відсутність причинного зв`язку між виникнення дорожньо-транспортної пригоди, завданими внаслідок неї шкідливими наслідками та винною поведінкою відповідача ОСОБА_1 , яка проявилася в порушенні Правил дорожнього руху, в тому числі і щодо дотримання обов`язку пересвідчитися у технічній справності транспортного засобу перед початком його експлуатації, апеляційним судом не беруть до уваги, оскільки суперечать встановленим обставинам справи.

Так, ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21.01.2019 року встановлено, що У прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває порушення ОСОБА_1 наступних пунктів Правил дорожнього руху, які вимагають:

- п.12.1 ПДР України, згідно під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.2.3 а ПДР України, згідно якого перед виїздом водій повинен перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

- п.14.2 в ПДР України, відповідно до якого перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

- п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зазначена ухвала, котрою встановлені ці обставини, набрала законної сили, є чинною, і її висновки, в силу положень ч. 6 ст.82 ЦПК України, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із яким погоджується суд апеляційної інстанції, належним чином оцінивши надані сторонами докази та встановивши, що ДТП сталося із вини відповідача внаслідок невідповідності технічного стану його транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, правильно застосував норму підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення у порядку регресу із відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування, яка виплачена останнім потерпілій у ДТП особі.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у своїй постанові від 20.11.2019 року по справі № 357/11181/17 (провадження № 61-4167св18).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.