ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/746/14Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/817/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Костів Х.Ю.

та сторін ОСОБА_1 та його представника адвоката Федірко В.С.; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/746/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року, ухваленого суддею Малярчуком В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 20 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року і направити справу у суд першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційних скарг ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Так як, 16 червня 2020 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Федірко В.С. по дорозі в м. Теребовлю на слухання справи біля смт. Березовиця Тернопільського району потрапили у транспортний затор, який був спричинений сильним дощем і затопленням дороги. Вони в телефонному режимі попередили суд про запізнення на судове засідання, на що їм було повідомлено, що справа буде відкладена на 20 липня 2020 року. Таким чином позивач повідомив суд про причини неявки у судове засідання і ці причини є поважними.

17 липня 2020 року він подав через канцелярію суду заяву про відкладення справи, призначеної на 20 липня 2020 року у зв`язку із хворобою на грип.

Крім того, його адвокат Федірко В.С. повідомив безпосередньо головуючого суддю про те, що з 12 по 26 липня 2020 року запланована відпустка і він перебуватиме за межами України.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначив, що заяви від апелянта про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а формальна заява про перенесення судового засідання на інший день у зв`язку із його хворобою не може прийматися до уваги, оскільки не підтверджена належними і допустимими доказами, які б вказували на його дійсну хворобу.

Вважає, що апелянт свідомо затягує розгляд справи по суті, оскільки справа вже тягнеться на протязі більше 6 років, по якій проведено дві судові земельно-технічні експертизи. Висновки яких не підтверджують заявлені ще батьком ОСОБА_3 позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні нібито його частиною земельної ділянки.

Також протягом цих років розгляду даної справи в районному суді апелянт часто змінював адвокатів, а в останні роки він мав двох адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому хоч один з них міг бути присутнім на останніх двох судових засіданнях, однак будь-яких заяв від них не було.

Таким чином, вважає, що надані суду докази про те, що нібито апелянт 20 липня 2020 року перебував на лікуванні не відповідають дійсності, оскільки вони були зібрані ним вже після засідання районного суду і подані до апеляційної інстанції, що свідчить про бажання скаржника будь-яким способом добитися скасування оскаржуваної ухвали суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнав, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Теребовлянська міська рада Теребовлянського району Тернопільської області та відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилися і не повідомили причин неявки, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи. Клопотань від учасників процесу про відкладення розгляду справи не поступило.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та його представник в судові засідання, які призначені на 16 червня 2020 року та 20 липня 2020 року, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, у судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо користування земельними ділянками ще з 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Справа слуханням відкладалась неодноразово із-за неявки та клопотань сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, що 16 червня 2020 року секретар судового засідання Зіньковська Н.Д. склала довідку згідно якої судове засідання у цивільній справі № 606/746/14-ц, яке було призначено на 16 червня 2020 року о 14-30 год, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Малярчука В.В. у нарадчій кімнаті по розгляду кримінальної справи №606/3344/19. Розгляд справи відкладено на 20 липня 2020 року о 14 год. (т.4 а.с.56)

ОСОБА_1 17 липня 2020 року на адресу Теребовлянського районного суду було направлено заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою на грип, що підтверджується штампом Укрпошти на поштовому конверті (т. 4 а.с.66 зворот).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 01.1-04/590 від 3 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 20.07.2020 року по 23.07.2020 року з приводу ГРВІ. Факт звернення за медичною допомогою зафіксовано в первинній медичній документації (ф-025/о) та в системі електронного документообігу.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача до судового засідання без поважних причин, які б давали суду підстави для залишення позову без розгляду, спростовується матеріалами справи та не ґрунтується на вимогах чинного цивільно-процесуального законодавства.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутня повторність неявки ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 16.06.та 20.07.2020 року без поважних причин, так як головуючий перебував у нарадчій кімната по розгляду кримінальної справи 16.06.2020 року, а 20 липня 2020 року ОСОБА_1 хворів, що свідчить про поважні причини його неявки, а тому суд першої інстанції не мав законних підстав для залишення позову без розгляду, який перебував на розгляді суду майже шість роки. Суд повинен був розглянути справу та ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів, а не залишати позов без розгляду.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак