КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3073/19
Провадження № 2/552/19/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

секретаря судового засідання Орламенко А.О.

розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панченко Олени Олександрівни до ОСОБА_2 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Панченко О.О., надійшла заява про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача, в якій міститься прохання стягнути з позивача ОСОБА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.

Заява обґрунтована тим, що Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2020 позов ОСОБА_2 залишений без розгляду. За весь час розгляду справи в суді, були наявні необгрунтовані дії з боку позивача, яка зловживуючими своїми процесуальними правами постійно здійснювала навмисні дії, які тягнули за собою відкладення розгляду справи. Починаючи з 31.05.2019 розгляд справи призначався 9 разів, однак кожного разу розгляд справи відкладався з різних причин за заявою позивача ОСОБА_2 .

Сторони у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви

Суд розглянувши заяву, встановив наступне.

31.05.2019 Київського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики.

07.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02.07.2019.

02.08.2019 підготовче засідання проведене, справа призначена до судового розгляду.

Згідно ч.ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів, які б свідчили про зловживання стороною позивача чи її представником процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача.

Посилання адвоката Панченко О.О. на те, що справа призначалась до судового розгляду 9 разів, однак кожного разу розгляд справи відкладався з різних причин за заявою позивача ОСОБА_2 не відповідає дійсності.

На 02.07.2019 призначене підготовче засідання, яке відкладено у зв`язку поданими заявами відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

02.08.2019 проведене підготовче засідання , в якому приймала участь позивача ОСОБА_2 .

30.08.2019 ОСОБА_2 приймала участь у розгляді справи.

15.10.2019 розгляд справи відкладений за заявою представника відповідача ОСОБА_3

08.11.2019 розгляд справи відкладений у зв`язку з хворобою відповідача ОСОБА_3

06.12.2019 розгляд справи відкладений на підставі заяви представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Стороженко С.В., яка вступила у справу та просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами справи.

03.01.2020 розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_2

16.01.2020 розгляд справи відкладений у зв`язку з реорганізацією відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

31.01.2020 розгляд справи відкладений у зв`язку з подачею ОСОБА_2 про укладення нею угоди з її представником у справі.

07.02.2020 позовна заява залишена без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Адвокат Панченко О.О. не надала суду жодного доказу, які б свідчили про зловживання стороною позивача чи її представником процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача.

За таких обставин, заява про компенсацію судових витрат відповідача на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, 142 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панченко Олени Олександрівни до ОСОБА_2 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Васильєва