Справа №601/2469/19
Провадження № 2/601/146/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . У квартирі крім нього зареєстрований син його колишньої дружини ОСОБА_4 .. Відповідач з 2012 року не проживає у вказаній квартирі. Його прописка перешкоджає йому належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує його законні права, крім того він змушений нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_5 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач є власником житлової квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 грудня 2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24742609 від 10 грудня 2009 року.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2012 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 22 жовтня 2012 року розірвано.

З будинкової книги для прописки громадян вбачається, що за адресою по АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 28 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 з жовтня 2012 року по АДРЕСА_2 не проживає.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_8 без поважних причин не проживає у житловій квартирі ОСОБА_1 понад сім роки, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_1 , що створює перешкоди позивачу як власнику квартири у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 209 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий