Справа № 495/1207/19
№ провадження 2/495/421/2020
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"03" березня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики під заставу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики під заставу.

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої зазначає, що 14.09.2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики про надання відповідачу грошових коштів в розмірі 200 000 доларів США, яка за офіційним курсом долара США встановленим НБУ станом на 14.09.2016 року еквівалентна 5 284 000 грн. Відповідно до п.2.2 Договору сума позики підлягає поверненню не пізніше 14.09.2017 року включно.

Укладання такого договору та факт передачі зазначеної суми в повному обсязі позичальнику, а також позикові відносини між позивачем та відповідачем підтверджуються Договором позики від 14.09.2016 року, що підписаний особисто відповідачем.

14 вересня 2017 року настав кінцевий термін повернення позики. Однак, відповідач в порушення умов Договору та ст. 1049 ЦК України, відмовився виконати належним чином зазначені зобов`язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 200 000 доларів США.

Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Договору, забезпеченням виконання зобов`язання позичальника є застава у вигляді будівлі бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Договору позики від 14.09.2016 року, у разі не виконання з боку ОСОБА_2 покладених на нього зобов`язань за вказаним договором, Позикодавець (заставодержатель) має право у разі невиконання Позичальником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Зазначає, що відповідно до Інформаційної довідки (Інформація з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) №143517228, з якої вбачається, що у приватній власності ОСОБА_2 перебуває об`єкт нерухомості: будівля бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, вбачається, що приблизна вартість вказаного нерухомого майна становить близько 195-200 доларів США, що складає приблизно 5 500 000 грн.

На підставі вищевикладеного, просить суд: накласти арешт на будівлю бару з готелем (реєстраційний номер майна: 03) загальною площею 371,4 кв.м., загальна площа земельної ділянки - 410 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ); заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, зокрема Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69, ЄРДПОУ: 37825968), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження та передання заставу (іпотеку) будівлі бару з готелем (реєстраційний номер: 03), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ); заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та будь-яким особам, які представляють їх інтереси вчиняти будь-які дії щодо входження в приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково, заборонено відчуження будівлі бару з готелем (реєстраційний номер майна: 03) загальною площею 371,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження та передання заставу (іпотеку) будівлі бару з готелем (реєстраційний номер: 03), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 року вищевказану ухвалу суду скасовано та питання про забезпечення позову передано для продовження розгляду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики під заставу, відповідно до якого з урахувань уточненої позовної заяви від 14.02.2019 року, остаточно просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 03, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якості погашення суми боргу задоволенням вимог за рахунок заставленого майна з договором позики від 14.09.2016 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача судові витрати.

Тобто, вбачається, що спір між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично вирішується спір про визнання права власності.

Судом з метою перевірки належності нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 сформовано довідку про Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №202710808 від 03.03.2020 року, з якої вбачається, що предмет забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 14.09.2016 року - будівля бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 (1/8 частина) та ОСОБА_4 (7/8 частин) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:547, виданий 28.04.2018 року, видавник: ПН ОМНО Горда І.В.

Однак, в заяві про забезпечення позову власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули процесуального статусу третіх осіб, а накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу, суперечить вимогам процесуального закону.

Про вказані обставини зазначив, в свій постанові від 16.01.2020 року Одеський апеляційний суд.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає за необхідне в її задоволені відмовити, оскільки власники нерухомого майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в заяві про забезпечення позову набули процесуального статусу третіх осіб, а накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу, суперечить вимогам процесуального закону, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики під заставу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: