Провадження № 2/127/1771/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.05.2006 року між сторонами був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №39186 від 05.12.2017 року на ім`я ОСОБА_4 та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №9333 від 11.02.2019 року на ім`я позивача.

Відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення сином повноліття за виконавчим листом №2-3912 від 23.10.2006 року, виданим Ленінським районним судом м. Вінниці.

Після досягнення повноліття син ОСОБА_4 продовжує навчання на 2 курсі денної форми навчання факультету історії, етнології і права Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Це підтверджується договором про надання освітніх послуг від 30.08.2018 року та додатковою угодою від 02.09.2019 року.

Через зайнятість у навчальному процесі син позбавлений можливості працювати.

Позивачу самостійно доводиться утримувати сина. Як зазначено в довідці про доходи за шість останніх місяців, виданої ККП «Вінницький обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Вінницької обласної ради» середньомісячна заробітна плата позивача на посаді молодшої медичної сестри становить 4909,85 грн.

Відповідач може надавати допомогу на утримання дитини. Він після звільнення з МВС отримує пенсію та продовжує працювати на посаді головного інспектора КП «Муніципальна варта ВМР».

Позивачу важко самостійно повністю утримувати дитину, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2020 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12.05.2006 року між сторонами був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №39186 від 05.12.2017 року на ім`я ОСОБА_4 та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №9333 від 11.02.2019 року на ім`я позивача.

Відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення сином повноліття за виконавчим листом №2-3912 від 23.10.2006 року, виданим Ленінським районним судом м. Вінниці.

Після досягнення повноліття син ОСОБА_4 продовжує навчання на 2 курсі денної форми навчання факультету історії, етнології і права Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Це підтверджується договором про надання освітніх послуг від 30.08.2018 року та додатковою угодою від 02.09.2019 року.

Через зайнятість у навчальному процесі син позбавлений можливості працювати.

Як зазначено в довідці про доходи за шість останніх місяців, виданої ККП «Вінницький обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Вінницької обласної ради» середньомісячна заробітна плата позивача на посаді молодшої медичної сестри становить 4909,85 грн.

Позивачу самостійно доводиться утримувати сина, в зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином 23 років.

У наданому на адресу суду відзиві відповідач позов не визнав у повному обсязі, оскільки вважає позовні вимоги незаконними за наступних підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2013 р. у справі № 127/5149/13-ц, що 09.04.2013 р. набуло законної сили, з ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 04.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вказаного судового рішення з заробітної плати та пенсії відповідача відраховується 1/4 частина від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи положення Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини (1/3) заробітку (доходу) платника аліментів, з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини, позивач може претендувати на 1/12 частку заробітку (доходу): 1/12 = 1/3 - ј.

Через незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 було звільнено за п. 64 «б» (через хворобу) з органів внутрішніх справ. Стан його здоров`я до теперішнього часу не змінився і надалі потребує лікування.

Також, у відповідача відсутнє рухоме та нерухоме майно, він проживає у квартирі, що належить малолітньому сину, сплачує комунальні послуги.

Крім того, друга дружина відповідача ОСОБА_5 , якій безтерміново встановлено 2 групу інвалідності, непрацездатна (80% втрати працездатності) і потребує постійного лікування.

Членом сім`ї відповідача також є неповнолітня дочка дружини - ОСОБА_7 , яка теж перебуває на його утриманні

Враховуючи вищевикладені обставини, за станом здоров`я та матеріальним становищем, за наявності непрацездатної дружини, інших дітей у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

07.07.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з відзивом, пояснюючи це тим, що відповідач з врахуванням його майнового стану на даний час має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Після звільнення з МВС відповідач отримує пенсію, продовжує працювати на посаді головного інспектора КП «Муніципальна варта Вінницької міської ради» та отримує заробітну плату, його теперішня дружина отримує пенсію. Окрім того у власності відповідача та його дружини є автомобіль Daewoo Sens 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_5 теперішню дружину відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснюється про те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

-досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

-продовження ними навчання;

-потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідач отримує пенсію за вислугу років, з якої проводяться відрахування зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, відповідач мешкає з другою дружиною, яка має інвалідність та її дочкою, а тому на відповідача покладені додаткові обов`язки і з утримання другої дружини та її дочки.

Після відкриття провадження в справі та надання відповідачем відзиву на адресу суду надійшла сканкопія оригіналу квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 30.08.2018 року про оплату ОСОБА_2 навчання (І курс) ОСОБА_3 в сумі 5900 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то в разі визначення аліментів в розмірі 1/4 частки на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний розмір аліментів буде складати 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу). Тобто розмір доходів, що залишатиметься платнику аліментів буде недостатнім для забезпечення його життєдіяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткову платоспроможність відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, тому, на переконання суду, позов підлягає частковому задоволенню і суд присуджує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/12 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання і до досягнення 23-річного віку.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України.

Судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/12 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання, починаючи стягнення з 29.05.2020 р., але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя