Справа № 303/6779/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готра Т.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду ухваленого 17 грудня 2019 року головуючим суддею Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого протоколом № 19 від 16 вересня 2019 року щодо перенесення дати зарахування на квартирному обліку його зі складом сім`ї три особи з 18 лютого 2002 року на 02 квітня 2015 року та зобов`язати житлову комісію прийняти рішення щодо дати зарахування у загальній черзі на квартирному обліку з 18 лютого 2002 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 лютого 2002 року його зараховано на квартирний облік, включено до списків у загальну чергу одержання житла. Однак згодом, на підставі рішення від 16 вересня 2019 року, оформленого протоколом за №19 постановлено перенести дату зарахування на квартирний облік зі складом сім`ї у три особи при ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18 лютого 2002 року на 02 квітня 2015 року. З огляду на зазначене, позивач вважає вказаний пункт рішення незаконним, оскільки комісія не наділена повноваженнями щодо зарахування на квартирну чергу осіб іншою датою, ніж це визначено рішенням житлової комісії про взяття на облік.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 , задоволено. Визнано незаконним та скасовано п. 2 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого протоколом від 16 вересня 2019 року №19 щодо перенесення дати зарахування на квартирному обліку майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї у три особи при ІНФОРМАЦІЯ_4 з 18 лютого 2002 року на 02 квітня 2015 року. Зобов`язано житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення щодо дати зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї у три особи при ІНФОРМАЦІЯ_4 у загальній черзі на квартирному обліку з 18 лютого 2002 року.

Не погоджуючись з даним рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суду слід було застосовувати «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України» та Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Вказує, що житлова комісія Мукачівського ОМВК отримала лист Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево згідно якого встановлено порушення вимог законодавства, а тому, правомірно було переглянуто дату зарахування позивача на квартирний облік.

На апеляційну скаргу, ОСОБА_1 подав відзив, доводи якого зводяться до того, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Оскільки мотиви та підстави зазначені в даній скарзі щодо скасування оскаржуваного рішення суду є безпідставними та необґрунтованими. Тоді як рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням всіх фактичних обставин справи, та при цьому судом вірно застосовано як норми процесуального так і матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу 20 липня 1995 року Мукачівським районним військовим комісаріатом Закарпатської області.

З 19.07.2000 по 28.12.2001 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Мукачево, а з 28.12.01 по 02.02.07 військову службу у військовій частині НОМЕР_2 м. Мукачево.

З 02.02.2007 року ОСОБА_1 було відряджено у розпорядження Генерального директора Національного космічного Агентства України.

В період з 09.02.2007 по 26.03.2009 позивач проходив військову службу в Західному центрі радіотехнічного спостереження НКАУ.

26.03.09 ОСОБА_1 направлений у розпорядження Міністерства оборони України.

Також, позивач проходив військову службу: з 02.04.09 по 09.06.10 - у військовій частині НОМЕР_3 м. Мукачево; з 09.06.10 по 16.05.12 в Закарпатському обласному військовому комісаріаті м. Ужгород; з 16.05.12 по 28.05.13 в Західному територіальному КЕУ м. Львів; з 31.01.14 по 02.04.15 у ІНФОРМАЦІЯ_6 ; з 02.04.15 по теперішній час в Мукачівському ОМВК Закарпатської області м. Мукачево.

За час проходження військової служби ОСОБА_1 взято на квартирний облік з 18 лютого 2002 року та включено в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень (а.с.16, 22).

На підставі ст. 2.11. п. 2 Наказу Генерального директора НКАУ №38 від 2001 року позивача знято з квартирного обліку ЗЦРС у зв`язку із зміною місця проходження військової служби (а.с.23).

З даних витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 від 14 серпня 2009 року постановлено: ОСОБА_1 разом із сім`єю складом двох осіб, у тому числі дружину, на підставі п. 6 ст. 34 ЖКУ включити в списки на отримання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_3 в загальну чергу з 18.02.2002 року.

21.06.2010 позивачу виділено службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на період проходження військової служби чи до отримання житлового приміщення для постійного проживання в установленому порядку (а.с. 26).

Відповідно до рішення, оформленого витягом з протоколу №17 від 23.11.2012 року ОСОБА_1 із складом сім`ї: дружина, донька, зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_3 та включено до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов до загальної черги з 18.02.2002 року.

16 вересня 2019 року на засіданні житлової комісії Мукачівського ОМВК переглянуто рішення житлової комісії Мукачівського ОМВК щодо дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї.
Та за результатами засідання, прийнято рішення, яке оформлено протоколом №19 від 16.09.2019, згідно з яким постановлено перенести дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи при Мукачівському ОМВК з 18.02.2002 на 02.04.2015 (а.с.37).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення є протиправним, та таким, що виходить за межі повноважень житлової комісії, а також суперечить приписам пунктів 13, 26, 43 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок забезпечення військовослужбовців житловою площею на день виникнення спірних правовідносин визначено Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.02.95 №20.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Пунктом 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.02.95 №20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Як встановлено судом, 18 лютого 2002 року на засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_2 прийнято рішення про взяття ОСОБА_1 на квартирний облік з 18 лютого 2002 року та включення його в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень.

В подальшому, 03.08.2006 постановою Кабінету Міністрів України №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин дата відрядження позивача, лютий 2007 року) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

У зв`язку з тим, що позивач 09.02.2007 року був відряджений до Західного центру радіотехнічного спостереження (ЗЦРС), на засіданні житлової комісії 1 квітня 2008 року було прийнято рішення про зарахування ОСОБА_2 на квартирний облік з 18.02.2002 та включення в загальну чергу отримання житла (як особи, що проживає в гуртожитку).

У зв`язку із зміною місця проходження військової служби позивача 30.03.2009 знято з квартирного обліку ЗЦРС і 14 серпня 2009 року на підставі рішення житлової комісії ОСОБА_1 разом із сім`єю складом двох осіб, у тому числі дружину, на підставі п. 6 ст. 34 ЖКУ постановлено включити в списки на отримання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_3 в загальну чергу з 18.02.2002 року.

21.06.2010 позивачу виділено службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на період проходження військової служби чи до отримання житлового приміщення для постійного проживання в установленому порядку.

З наведено випливає, що позивача взято на квартирний облік як особу, яка потребує покращення житлових умов з посиланням на п. 6 статті 34 Житлового кодексу Української РСР.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статі 34 Житлового кодексу Української РСР визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають у гуртожитках.

В свою чергу, пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР в редакції на момент первинного взяття на облік позивача 18.02.2002 року було передбачено, що громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;
2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР;
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Разом з тим, пунктом 43 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачено, що громадянинові, який перебуває на квартирному обліку за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу, або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого підпунктом 4 пункту 26 цих Правил. Перенесення черговості на одержання жилого приміщення на рік може бути застосоване також до громадянина, який безпідставно відмовився від наданого жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам і розміру.

Отже, законодавством чітко передбачений перелік підстав для перенесення черговості та зняття з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов. При цьому перенесення черговості на одержання жилого приміщення можливе лише на один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення став лист КЕВ м. Мукачево від 03.09.2019 за №197 (а.с.36) згідно якого:
з 27.06.1995 по 10.06.2005 ОСОБА_1 був прописаний в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира приватизована ІНФОРМАЦІЯ_7 . Отже на момент зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік, він проживав та був прописаний в комунальній квартирі (житловою площею 50,8 кв.м.) і житловою комісією не було враховано мінімальний розмір жилої площі на одну людину для постановки на квартирний облік 6 кв.м. (ст. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984 №470 та п.2 Постанови ВК Закарпатської обласної ради народних депутатів від 26.12.1984 №322);
у 2013 році, під час переміщення майора ОСОБА_1 до нового місця служби до м. Львів, його не було знято з квартирного обліку чим порушено вимоги пп. 2.14 п. 2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом МОУ №737 від 30.11.2011;
за останніми місцями проходження служби (з 28.05.2013 по 31.01.2014 Західне територіальне КЕУ м. Львів та з 31.01.2014 по 02.04.2015 ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на квартирному обліку не перебував (період проходження служби перевищує більше шести місяців) пп.2.15 п.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом МОУ №737 від 30.11.2011.

Даючи оцінку даному листу та відповідним доводами апеляційної карги, апеляційний суд вважає, що наведені у ньому обставини не можуть бути підставою для перенесення черговості на одержання жилого приміщення згідно чинного законодавства.

Так, ст. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984 №470 регулює порядок взяття громадян на квартирний облік, а не перенесення черговості. Рішення про взяття ОСОБА_1 на квартирний облік з 18.02.2002 є чинним та не скасованим. При цьому недоречним є посилання апелянта на п.13 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженому наказом МОУ від 03.02.1995 №20, відповідно до якого військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті - при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік, оскільки відсутні підстави стверджувати, що при прийнятті на облік ОСОБА_1 надав відомості, що не відповідають дійсності. Зокрема, факт його реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 відображено у його паспорті, а отже не приховувався позивачем. Слід зазначити, що поняття фактичне місце проживання та реєстрація місця проживання не є тотожними, а отже, сама по собі прописка позивача у вказаній квартирі не свідчить про наявність у нього права користування нею. Отже, обставини наведені у даному пункті листа від 03.09.2019 є недоречними.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом МОУ №737 від 30.11.2011 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

У разі якщо військовослужбовець, крім військовослужбовців у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у разі проходження військової служби у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, не перебував на обліку за одним із місць проходження військової служби, попередній час перебування його на обліку зберігається, якщо період проходження військової служби в цьому населеному пункті не перевищував шести місяців.

При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.

Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

З чого слідує, що у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом у іншу місцевість, обов`язок щодо передачі облікової справи покладається на посадових осіб військової частини, а не на військовослужбовця. Відтак, позивачу не можна покладати у вину ті обставини, що він не знявся з квартирного обліку за старим місцем служби та не став на квартирний облік за новим місцем служби, період якої перевищував 6 місяців. А відтак, твердження апелянта, що внаслідок цього було порушено вимоги Інструкції є недоречним.

Стосовно посилання апелянта на порушення пп.2.15 п.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом МОУ №737 від 30.11.2011, то таке є помилковим оскільки відсутні підстави стверджувати, що проходження ОСОБА_1 військової служби з 28.05.2013 по 31.01.2014 - Західне територіальне КЕУ м.Львів та з 31.01.2014 по 02.04.2015 - Закарпатський ОВК, було пов`язане з участю в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, багатонаціональних органів військового управління, а також закордонних дипломатичних установ України, чи з навчанням у військових навчальних закладів.

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд вважає, що всі обставини, наведені у листі від 03.09.2019 за №197 не могли бути підставою для перенесення черговості на одержання жилого приміщення позивачем.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачена лише можливість перенесення черговості та зняття з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов, а не перенесення дати зарахування на квартирний облік. Жодною нормою законодавства не передбачено повноважень житлової комісії щодо «перенесення дати зарахування особи на квартирний облік», що додатково свідчить про незаконність оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При відкритті апеляційного провадження апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом. Однак, відповідачем такий судовий збір сплачено 06.02.2020 року, що стверджується платіжним дорученням №136. Таким чином, відпали підстави для стягнення відстроченого судового збору як сплаченого на користь держави.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 27 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді