Справа № 493/1810/19
Провадження № 2/493/146/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що мати його батька ОСОБА_2 ОСОБА_3 мала рідного брата ОСОБА_4 , тобто останній являється його двоюрідним дідусем.

Його двоюрідному дідусеві ОСОБА_4 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га, кадастровий номер: :01:001:0238, яка розташована на території Лісничівкської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273857.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті його рідна сестра ОСОБА_3 його поховала і як спадкоємець за законом другої черги прийняла спадину свого брата, так як проживала з ним разом на момент його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті він її поховав і як спадкоємець за законом п`ятої черги прийняв спадщину бабусі, так як на момент смерті останньої проживав з нею разом.

Його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Коли позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини ОСОБА_4 , прийняту у спадщину його бабусею ОСОБА_3 , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду, оскільки в нього відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавця.

Крім того, виявилось, що у Балтському відділі РАЦСу не збереглись дані про народження та про шлюб його бабусі ОСОБА_5 та про народження її брата ОСОБА_4 .

Вказані вище обставини змусили позивача звернутись до суду.

Представник позивача адвокат Печарський В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 52)

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, оцінивши докази, що перебувають в матеріалах цивільної справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються батьками ОСОБА_8 (яка у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_9 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, що підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу № 13, складеного 05.11.1974 року виконавчим комітетом Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області (а.с. 77)) та ОСОБА_4 , що підтверджується копією відновленого запису акта про народження № 107 від 10.10.1976 року (а.с. 76) та копією актового запису про народження № 148 від 18.03.1955 року (а.с. 78).

Тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються рідними братом та сестрою.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого являються ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією актового запису про народження № 13, складеного 21.03.1952 року виконавчим комітетом Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області (а.с. 75) є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 8).

Тобто, позивач ОСОБА_1 являється внуком ОСОБА_3 , та двоюрідним внуком ОСОБА_4

ОСОБА_4 , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер: :01:001:0238, яка розташована на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273857, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 24.09.2004 року № 498/А-2004 (а.с. 15) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 02.12.2019 року (а.с. 61-63).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісничівка Балтського району Одеської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 03, складеного 26.03.2007 року (а.с. 46).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер: :01:001:0238, яка розташована на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Як вбачається зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58361334 від 18.11.2019 року (а.с. 51) спадкові справи до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводились, та свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Судом були заслухані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_12 в судовому засідання пояснила, що проживає в с. Лісничівка Балтського району Одеської області. ОСОБА_4 , який помер у 2007 році, жив одиноко в с. Лісничівка Балтського району Одеської області, доглядала за ним його рідна сестра ОСОБА_3 . ОСОБА_1 жив біля бабусі ОСОБА_3 , доглядав її та поховав у 2009 році. У ОСОБА_4 нікого не було з рідних, крім сестри ОСОБА_3 , жили вони як одна сім`я, остання за ним доглядала. Позивач приходиться ОСОБА_4 як двоюрідний онук.

ОСОБА_11 в судовому засідання пояснив, що проживає в с. Лісничівка Балтського району Одеської області. Позивач ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , яка проживала зі своїм рідним братом ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був одинокий, крім рідної сестри ОСОБА_3 нікого не мав. Вони проживали в одному будинку, вели разом господарство. Син ОСОБА_3 ОСОБА_2 жив окремо від своєї матері, а його син внук ОСОБА_3 жив разом із бабусею, після смерті ОСОБА_4 . Коли бабуся померла, позивач проживав зі своїм батьком ОСОБА_2 .

Заслухавши свідків, у суду не виникає сумнівів, що ОСОБА_3 на момент смерті свого рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала з ним разом та вели спільне господарство.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23.12.2009 року Лісничівською сільською радою Балтського району Одеської області, актовий запис № 20, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лісничівка Балтського району Одеської області. (а.с. 9)

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 427, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лісничівка Балтського району Одеської області. (а.с. 10)

Як вбачається зі змісту пояснень свідків, позивач ОСОБА_1 на момент смерті своєї бабусі ОСОБА_3 проживав з нею разом, після чого проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_2 до смерті останнього.

Як вбачається зі змісту спадкової справи № 79/2016 (а.с. 83-121), заведеної до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_1 отримав 18.05.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 990 (а.с. 115)

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом п`ятої черги, звернувся до нотаріуса, щоб оформити належну йому спадщину, однак, документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, про що свідчить довідка за вихідним № 2066/01-16 від 08.11.2019 року приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П.(а.с. 65)

Як вбачається зі змісту спадкової справи № 289/2016, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 123-160) із заявою про прийняття спадщини звернувся її онук ОСОБА_1 , який отримав 16.12.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 2712 (а.с. 155). Спадщина, на яку видане вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 3,2705 га, яка розташована на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта право власності на земельну ділянку серії ЯА № 290065. Інші спадкоємці не зверталися, спадкові справи не заводилися.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 являється двоюрідним дідусем ОСОБА_1 .

Від встановлення факту родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та позивачем, останньому залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язанні з оформленням спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин, тому суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.(ст. 1262 ЦК України)

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.( ч. 1 ст. 1265 ЦК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судову засіданні встановлено, що ОСОБА_3 як спадкоємиця за законом другої черги прийняла спадщину свого рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вони проживали разом на день смерті останнього, що було підтверджено показами свідків, однак не оформила спадщину у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 як спадкоємець за законом п`ятої черги прийняв спадщину своєї бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як вони проживали разом на день смерті останньої, однак, не має можливості оформити спадщину через відсутність оригінала державного акта на право власності на земельну ділянку.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 , ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 являється двоюрідним дідусем ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом п`ятої черги його бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 га, кадастровий номер: :01:001:0238, розташованої на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273857, прийняту нею у спадщину за законом другої черги її брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 03.03.2020 року.

СУДДЯ