Справа № 703/1236/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Смілянська міська рада Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 1997 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 1997 року заявник отримала в Смілянському міськвиконкомі від органу приватизації свідоцтво про право власності на житло, де її прізвище зазначено « ОСОБА_2 ».

25 липня 2001 року заявник отримала в Смілянському МРВ УМВС України в Черкаській області новий паспорт, де її прізвище зазначено « ОСОБА_3 », відтак звернулася до суду за захистом свого невизнаного права.

В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд заяви просила проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи: виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі та прийняти обгрунтоване рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин у справі, відповідно до норм матеріального права та процесуального права.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом.

Із свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 1997 рок вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається із копії паспорта НЕ030010 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 25 липня 2001 року прізвище заявника « ОСОБА_3 » (а.с. 4).

Із відповіді на звернення ОСОБА_1 виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області №К-108/03.1-02 від 24 березня 2020 року вбачається, що заявнику відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про право власності на житло в частині написання прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та рекомендовано звернутися до суду за захистом порушеного права (а.с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена у свідоцтві про право власності на житло від 19 вересня 1997 року, а саме ОСОБА_1 та особа, яка зазначена у паспорті громадянина України ОСОБА_1 , є однією і тією ж особою.

Оскільки іншим способом виправити допущені помилки у правовстановлюючому документі не є можливим, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення та встановлює факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 1997 року, ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 89, 247, 263 265 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 1997 року, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі :

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 25 липня 2001 року.

Заінтересована особа: виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області, юридична адреса: вул. Незалежності, 37, м. Сміла, Черкаська область, .

Головуючий О.П.Опалинська