Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини вказуючи, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 26.07.2013 року, в якому у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сім`я розпалася, з травня 2020 року припинено сімейні відносини і вона з донькою переїхала від чоловіка у інше помешкання, винаймають квартиру. Спільне господарство з того часу також не ведуть, в судовому порядку вирішується справа про розірвання їхнього шлюбу. Відповідно до усної домовленості між ними донька залишилася проживати з нею, спір з даного питання відсутній. Проте відповідач належного, регулярного та достатнього утримання дитини не забезпечує, вони не можуть домовитись про порядок та розмір утримання доньки, а дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" установлений у 2020 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з липня - 2318гривень, з грудня - 2395 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, ускладнену ситуацію у зв`язку із введенням на території України карантину та його продовженням тривалий час, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, але не достатні для повноцінного її розвитку.

В свою чергу, вона належний та достатній рівень утримання доньки забезпечити не зможе, а батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 3000грн. Відповідач не має на утриманні інших осіб, фізично здоровий, працездатний.

Вона зараз працює оператором диспетчерської служби ФОП ОСОБА_4 , одержує мінімальну заробітну плату, банківських вкладів, нерухомого майна вона не має, автомобіля не має. Вона доглядає дитину, займається її вихованням та утриманням, лікуванням, навчанням, несе додаткові витрати на утримання та розвиток здібностей доньки та матеріально вона погано забезпечена.

Їхня донька є малолітньою, здорова, своїх доходів, банківських вкладів, нерухомого майна не має, знаходиться на її утриманні.

Для належного утримання їхньої доньки необхідно щомісячно нести наступні витирати: 400 грн. - за дитячий садок (залежно від кількості днів відвідування); 200грн. - додаткові зайняття (граматика, математика); 200грн. - танцювальний гурток; 500 грн. - лікування та профілактика стоматолога (1 раз на 6 міс.) Крім того значні витрати потрібні на найм житла і оплату комунальних послуг, це складає 2300 гривень на сезон без опалення, в опалювальний сезон сума буде значно вище, також придбання продуктів харчування та одягу та засобів протиепідемічного захисту в середньому це 3000 грн. Крім того, з вересня їхня донька йде до школи у перший клас у зв`язку із цим вже потрібні значні додаткові кошти на шкільну форму та інше приладдя.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання цього позову до суду і до повноліття дитини. (а.с. 17-19)

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

26.08.2020 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлений позивачкою розмір аліментів у сумі 3000,00 грн. наразі є не співмірним з сумою його доходів та його матеріальним становищем, можливості сплачувати аліменти у такому розмірі він нажаль не має. Він дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність наразі не здійснює та прибуток не отримує, що підтверджується Звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Форма Д5 (річна) за 2019 рік та Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2019 рік. Він дійсно працював в ресторанно-готельному комплексі «Хутір», проте у зв`язку погіршенням становища спричиненого карантином, був звільнений наприкінці липня цього року. На даний час офіційно не працює та перебуває в процесі працевлаштування до іншого підприємства, за кордоном він також не буває, рухоме та нерухоме майно не придбавав, автомобіля не має. Крім того, позивачка не обґрунтувала його можливості сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. та не надала жодного доказу на обґрунтування вказаної обставини, тому доводи позивачки ґрунтуються на припущеннях. Таким чином, вважає, що справедливим розміром аліментів, з урахуванням його майнового стану та відсутності роботи - є 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з врахуванням вказаних обставин просить встановити розмір аліментів у сумі 1200,00 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів у сумі 1800,00 грн. (а.с. 31-32)

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, відзив на позовну заяву отримала, відповідь на відзив подавати не бажає. (а.с. 41)

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково та просить при винесенні рішення врахувати його відзив на позовну заяву. (а.с. 42)

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с. 8)

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 26 липня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_6 ». (а.с.7)

Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 1383 від 11.06.2020 року, виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка, її донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9)

Відповідно до копії довідки про доходи за вих.№ 30/7-1 від 30.07.2020 року виданої ФОП ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 дійсно працює з 02.01.2018 року оператором диспетчерської служби та отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 4857,10 грн. (а.с. 20)

Згідно копії детальної інформації про особу, відповідач ОСОБА_2 з 08.10.2019 року зареєстрований як фізична особа - підприємець. (а.с.23)

Згідно копії звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Форма Д5 (річна) за 2019 рік та Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2019 рік, відповідач ОСОБА_2 за період з жовтня по грудень 2019 року задекларував дохід від підприємницької діяльності в середньому розмірі 4173,00 грн. на місяць. (а.с. 33, 35)

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обов`язку щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов`язку по утриманню дитини відсутні, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти у твердій грошовій сумі, стягненню з відповідача на користь позивачки.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, і беручи до уваги те, що відповідач знаходиться в працездатному віці, на утриманні інших непрацездатних осіб не має, враховуючи положення ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити у розмірі 2000,00 грн., що буде становити не менше 50 % мінімального гарантованого розміру аліментів, щомісячно, та з врахуванням матеріального становища позивачки та рівності обов`язку батьків по утриманню неповнолітньої дитини, буде достатнім для утримання дитини позивачкою, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Підстав для визначення розміру аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає, оскільки останньою не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача для стягнення аліментів у зазначеному нею розмірі та не надано будь-яких доказів на спростування наданих відповідачем доказів щодо фактичного розміру його доходів.

Разом з тим, відповідачем також не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту відсутності у нього доходу на даний час, тому в цій частині його твердження суд оцінює критично, оскільки останній є фізичною особою - підприємцем, не заперечує факт роботи у ресторанно-готельному комплексі «Хутір» до липня 2020 р. і доказів припинення цієї діяльності чи відсутності доходів від підприємницької діяльності за вказаний період не надав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 279,280-282, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, на користь матері - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 ), починаючи з 20 липня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України № 731-ІХ від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року, внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України та визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова