Дата документу 09.06.2020
Справа № 334/436/20
Провадження № 2/334/2028/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», КП «Центр державної реєстрації», в особі Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації т витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову позивач вказав, що йому на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підстав договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за № 3359, яка була предметом іпотеки на підставі договору іпотеки № 5937934 від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., реєстровий номер 366.

В вересні 2019 року позивачу стало відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 , яка набула право власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2018 року , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М., та зареєстровано в реєстрі за № 65, відповідно до умов якого, ПАТ «ПУМБ» продав, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1 за ціною 420000,00 грн.

З тексту зазначеного договору ПАТ «ПУМБ» набуло право власності на квартиру на підставі дублікату договору іпотеки № 5937934, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. 17.12.2007 року, за реєстровим № 366, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за № 363.

Право власності на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2017 року на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2017 року, реєстрація прав власності індексний № 106446717, номер про право власності 23770715.

Вважає, що дії Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» є незаконними, оскільки порушують вимоги ст. 33, 35-37 Закону України «Про іпотеку», ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.7.61 Порядку № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Просить скасувати запис про право власності індексний номер 106446717 від 06.12.2017 року винесений згідно рішення державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23770715 та витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 на його користь квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Бобровник К.В. надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Мельніков О.А. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

26.02.2020 року від АТ «ПУМБ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник банку просив позов залишити без задоволення.

Представник КП «Центр державної реєстрації», в особі Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підстав договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за № 3359, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.01.2020 року № 197506490.

Вказана квартира була предметом іпотеки на підставі договору іпотеки № 5937934 від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., реєстровий номер 366.

23.01.2018 року ОСОБА_4 (прізвище змінено на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб) набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М., та зареєстрованим в реєстрі за № 65, відповідно до умов якого, ПАТ «ПУМБ» продав, а ОСОБА_4 купила вказану квартиру за ціною 420000,00 грн.

Відповідно до п.2 вказаного договору продавець ПАТ «ПУМБ» набуло право власності на квартиру на підставі дублікату договору іпотеки № 5937934, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. 17.12.2007 року, за реєстровим № 366, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за № 363.

Право власності на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2017 року на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2017 року, реєстрація прав власності індексний № 106446717, номер про право власності 23770715.

Щодо посилання позивача на порушення державним реєстратором норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952, передбачено підстави для реєстрації прав.

Пунктом 1 статті 27 вказаного Закону серед таких підстав зазначений укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Законодавство не конкретизує конкретні види договорів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав, а лише визначає предмет їх регулювання нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Договір іпотеки, укладений між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , із застереженням про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність є також договором, що передбачає перехід права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, у разі виникнення певних обставин (порушення умов кредитного договору).

Відповідно до п.61 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що місти застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

- копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

- документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотеко держателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

- заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

ПАТ «ПУМБ» надало державному реєстратору для реєстрації права власності договір іпотеки № 5937934 від 17.08.2007 року, вимогу (попередження стосовно ухвалення рішення ПАТ «ПУМБ» про прийняття предмета іпотеки у власність) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке підтверджує факт вручення позивачу вказаної вимоги та сплив 30-денного строку. Заставна не надавалася, оскільки з п.1.1 договору іпотеки не було передбачено її видачу.

Подані ПАТ «ПУМБ» документи відповідають вимогам п.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Посилання позивача на ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про те, що тільки приватний нотаріус Морозова В.М. мала право вчиняти дії, щодо задоволення вимог іпотекодержателя за цим договором та реєструвати перехід права власності від ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» є хибним.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд констатує, що право власності на вищезазначене майно виникло на підставі відповідних правовстановлюючих документів, які на теперішній час є дійсними та ніким не скасовані.

Посилання позивача на те, що відповідачем при вчиненні реєстраційних дій були порушені вимоги Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 позивачем належними та допустимими доказами не доведені.

З огляду на викладене, законних підстав для задоволення позову суд не вбачає, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статями: 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», КП «Центр державної реєстрації», в особі Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ісаков Д.О.