12 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 29.05.2018 року за вказаною адресою зареєстровано також ОСОБА_2 , 1983 р.н., та ОСОБА_3 , 2006 р.н. Відповідачі за вказаною адресою не проживають. Позивач має на меті продати вказану квартиру, тому змушений звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати ОСОБА_2 , 1983 р.н., та її сина - ОСОБА_3 , 2006 р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.208 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідачів до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області та за місцем реєстрації.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Представник третьої особи в судовому засіданні вважав за необхідне надати висновок. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про недоцільність визнання малоітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №346, зробленого 30.03.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно договору дарування від 15.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за реєстраційним №1206, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24915306 від 25.12.2009 року.
Згідно акту від 29.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але за вказаною адресою не проживають.
Згідно довідки від 29.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Листом Службою у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області від 10.09.2019 року повідомлено, що в даний час мати з дитиною перебувають за межами України на підставі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 27.05.2014 року, якою він дав згоду своєму малолітньому сину на виїзд разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на постійне місце проживання за кордон до Французької Республіки і країн Шенгенської угоди та прийняття громадянства Французької Республіки.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 24.09.2019 року №388, надано дозвіл відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради та зняття малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєструвати його місце проживання разом з батьком ОСОБА_4 за адресю: АДРЕСА_3 , без згоди матері малолітнього.
Згідно висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 30.01.2020 року №02-14-43-5, виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні, як орган опіки та піклування надав висновок про недоцільність визнання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 .
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_2 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Щодо вимог в частині визнання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 , суд зазначає наступне.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 СК України).
Частиною другою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що малолітня не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт його непроживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення його права користування цим житлом.
Через свій вік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може самостійно обирати місце проживання, тому факт його непроживання у спірній квартирі зумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення дитини права користування житлом, у якому зареєстрований та проживає батько.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , який проживає у спірній квартирі, є батьком неповнолітнього, права дитини будуть порушені у разі визнання ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він має право проживання та користування зазначеною квартирою.
Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Враховуючи вище встановлені судом обставини та вказані норми, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині визнання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 , задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан