Провадження № 2/760/2170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів 1 380 321, 874 гр. заборгованості за Договором про іпотечний кредит.

Посилається в позові на те, що 31 січня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір про Іпотечний кредит № 6412/2-980, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1 360 000,00 гр.

В забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит 31 січня 2014 року, був укладений Іпотечний договір, за яким передано в іпотеку житловий будинок, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності № 443088 , виданого 12 лютого 2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, та земельну ділянку, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЯЖ №903712, виданого 03 грудня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради на підставі Рішення Київської міської ради № 922/922 від 18 грудня 2008 року.

Крім того, в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань, 25 березня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №6412-ФП-1.

08 квітня 2014 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Радикал Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги №94, відповідно до умов якого ПАТ «Радикал Банк» передав всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором.

16 квітня 2014 року ПАТ «Радикал Банк» було направлено відповідачу ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги №1184/14.

Останній не сплатив суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит, чим порушив його умови, у зв`язку з чим 26 квітня 19 року йому було направлено повідомлення-вимогу про порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання та повного погашення заборгованості.

Відповідно до п.1.1. Договору кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 1 360 000, 00 гр., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором у наступному розмірі:

1.1.1.18 (вісімнадцять) % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом, що встановлюється кредитором з дня підписання договору та діє до настання одного з випадків, передбачених п.п.1.1.2. цього договору, з настанням якого процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному п.п.1.1.2.

1.1.2.25 (двадцять п`ять) % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом, що встановлюється з дня отримання кредитором від Державної іпотечної установи документів, що свідчать про відмову від набуття права вимоги за цим договором або з дня зворотного відступлення права вимоги за цим договором Державною іпотечною установою Публічному акціонерному товариству «Радикал Банк».

Згідно з п.1.2 договору кредит надається терміном погашення не пізніше 31 січня 2039 року на поліпшення житлових умов, а саме - ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з п.2.4 договору позичальник зобов`язується щомісячно до останнього числа місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 4 533,00 гр. та сплачувати проценти, нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до Графіку погашення кредиту шляхом внесення кредиту до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у кредитора.

Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 31 січня 2039 року.

Згідно п.6.3. цього договору виконання ОСОБА_2 вимоги кредитора щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до п. 5.2.4. цього

договору повинно бути здійснено відповідачем не пізніше 60 календарних днів з дати отримання ним такої вимоги.

В свою чергу відповідачу ОСОБА_3 27 червня 2019 року відповідно до умов Договору поруки було направлено повідомлення-вимогу про порушення позичальником зобов`язання та повного погашення заборгованості.

Взятих на себе зобов`язань відповідачі не виконали.

Вважає, що заборгованість за договором про Іпотечний кредит підлягає стягненню солідарно у судовому порядку у зв`язку з наступним.

Відповідно до пункту 6.1 Договору про іпотечний кредит за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором.

Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобов`язаний у разі порушення умов Договору про іпотечний кредит та/або Іпотечного договору на вимогу Кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій.

Згідно пункту 6.2 Договору про іпотечний кредит за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, поданою заявою відповідачем ОСОБА_2 підтверджується визнання останнім існуючої заборгованості.

Зазначає, що солідарна відповідальність відповідачів виникає з умов Договору поруки № 6412-ФП-1 від 25 березня 2014 року.

Пунктом 1 Договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит № 6412/2-980 від 31 січня 2014 року та додатковими угодами до нього.

Крім того, отримання кредиту відбувалося в період перебування відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі.

В Іпотечному договорі зазначено, що предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя та іпотекодавець вправі ним розпоряджатись на умовах на його розсуд, що підтверджується згодою дружини іпотекодавця - відповідача ОСОБА_4 , а також наявністю відмітки (штампа) в паспорті відповідача ОСОБА_2 Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність за невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов Договору про іпотечний кредит.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про іпотечний кредит від 31 січня 2014 року №6412/2-980 заборгованість становить 1 380 321, 84 гр., яка складається з:

- 1135 064,90 гр. - сума основного боргу;

- 191 028, 54 гр. - прострочені відсотки за користування кредитом;

- 187 423,22 гр. - несплачені відсотки згідно графіку.

- 39 443, 38 гр. - пеня;

- 14 785, 02 гр. - інфляційні витрати.

Враховуючи викладене, невиконання відповідачами умов договору, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання жодного разу не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставили.

Судові повістки, що направлялися на їх адреси за місцем реєстрації проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали судові повістки в судове засідання, призначене на 20 січня 2020 року.

В судовому засіданні 20 лютого 2020 року приймав участь їх представник.

В подальшому відповідачі та їх представник, володіючи інформацією про знаходження справи в провадженні суду, судові повстки не отримували, в судові засідання не з`являлися і інтересу до розгляду справи не проявляли.

Відповідач ОСОБА_3 , відповідно інформації, отриманої з повернутих до суду повісток, за вказаною ним адресою при укладенні Договору поруки відсутній.

/ а.с.105 - 117; 119 - 122; 128 - 131;139 - 143;152 - 157 /

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

На виконання даної вимоги закону, на офіційному веб-сайті судової влади України були розміщенні повідомлення про виклик у судове засідання на 14 серпня 2020 року відповідачів.

Повідомлення про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України є належним повідомленням.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідачів про час розгляду справи.

Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідачі своїм правом не скористались, відзив на позову заяву не подали.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір про Іпотечний кредит № 6412/2-980, за умовами якого останньому був наданий кредит у розмірі 1 360 000,00 гр.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за умовами договору між його сторонами був укладений Іпотечний договір.

Відповідно до умов даного договору позичальником було передано в іпотеку банку:

- житловий будинок, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності № 443088 , виданого 12 лютого 2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві;

- земельна ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЯЖ №903712, виданого 03 грудня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради на підставі Рішення Київської міської ради № 922/922 від 18 грудня 2008 року.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надавався до 31 січня 2039 року на поліпшення житлових умов - ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.4 договору сторони обумовили порядок повернення кредиту шляхом сплати позичальником рівними частинами щомісяця в сумі не менше 4 533, 00 гр. та процентів на залишок заборгованості.

Згідно з п.6.3 договору виконання позичальником вимоги кредитора щодо дострокового повернення кредиту та інших платежів повинно бути здійснено не пізніше 60 календарних днів з дати отримання такої вимоги.

Відповідно до п.6.2 договору за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов`язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.

В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за умовами кредитного договору 25 березня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №6412-ФП-1.

Відповідно до п.1 Договору поруки поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит та додатковими угодами до нього.

Пунктом 3.4 договору визначено обов`язок поручителя виконанати зобов`язання за боржника.

/ а.с. 14 - 22; 46 - 51; 56 - 59 /

В зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору 26 квітня 2019 року йому було направлено повідомлення-вимогу про порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання та повного погашення заборгованості.

Таке ж повідомлення-вимога 27 червня 2019 року була направлена відповідачу ОСОБА_5 , як поручителю.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на момент звернення до суду дані вимоги відповідачами не виконані, борг не погашений.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 1 380 321, 84 гр., яка складається з:

- 1135 064,90 гр. - сума основного боргу;

- 191 028, 54 гр. - прострочені відсотки за користування кредитом;

- 187 423,22 гр. - несплачені відсотки згідно графіку.

- 39 443, 38 гр. - пеня;

- 14 785, 02 гр. - інфляційні втрати.

Зазначена сума заборгованості підтверджується доданим розрахунком заборгованості та випискою по рахунках, що містяться в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що 08 квітня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого права вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором перейшли до позивача.

16 квітня 2014 року ПАТ «Радикал Банк» відповідачу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за укладеними договорами Державній іпотечній установі.

/ а.с. 25 - 33; 60 - 63; 65; 82- 85 /

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов`язання та зазначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач ОСОБА_2 , як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору, невиконання вимоги про повернення кредиту в зв`язк уз порушенням його умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову/субсидіарну / відповідальність поручителя.

З урахування даної норми закону суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача щодо солідарної відповідальності відповідача ОСОБА_3 в зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір відповідачем ОСОБА_2 укладався та кредит отримувався під час перебування його в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4 .

З п. 5.1.1. Іпотечного договору вбачається, що предмет іпотеки є спільною сумісною власністю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як подружжя, та іпотекодавець вправі ним розпоряджатись на умовах на його розсуд, що підтверджується згодою дружини Іпотекодавця - відповідача ОСОБА_4

/ а.с. 71 - 76 /

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Внаслідок укладення кредитного договору у подружжя виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Таку правову позицію підтримав і Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 490/6024/16-ц / провадження № 61-22579св18/.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кредит відповідач ОСОБА_2 отримав на поліпшення житлових умов - ремонт житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За змістом Іпотечного договору вказаний будинок є спільною сумісною власністю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як подружжя.

Верховний Суд 03 травня 2018 року у справі № 639/7335/15-ц /провадження № 61-1028св18/ висловив позицію, що тлумачення ч.4 ст.65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника).

Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину.

Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї.

Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів.

Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , отримавши копію позову з додатками, будучи обізнаними про наявність спору в провадженні суду та предметом даного спору, будучи забезпеченими правовою допомогою фахівця в галузі права, відзив на позов не подали, приведених у позові обставин не спростували.

Враховуючи ці обставини, мету отримання кредиту та використання його в інтересах сім`ї - ремонту належного на праві спільної сумісної власності майна, як подружжя, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і до відповідачки ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15.

З урахуванням даних норм закону, суд приходить до висновку про ообгрунтованість вимог позивача і в цій частині в зв`язку з несвоєчасним виконанням позичальником грошових обов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 20 704, 84 гр.

Керуючись ст. 65 СК України, ст.ст. ст.ст. 15, 16, ч.1 ст. 512, 514, 526, 553, 554, ч.ч.1,2 ст.549,6110, 611, 612, ч.2 ст.625, 626, 627, 628, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 /, ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 /, ОСОБА_4 / адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 / на користь Державної іпотечної установи / 01133 м.Київ бул. Л.Українки, 34, / 1 135 064, 90 гр. основного боргу, 187 423, 22 гр. відсотків за основним боргом, 191 028. 54 гр. прострочених відсотків за користування кредитом, 39443, 38 гр. пені та 14 785, 02 гр. інфляційних втрат.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 /, ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 /, ОСОБА_4 / адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 / на користь Державної іпотечної установи / 01133 м.Київ бул. Л.Українки, 34, / 20 704, 84 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2020 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва