У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В. В.

при секретарі Швидкій І. О.

за участю представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача Смаглій В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О. від 01.11.2019 року, стягувач ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського районного суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вдовиченко Наталії Олександрівни від 01.11.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 60268109.

Скаржник мотивує свої вимоги тим, що 18.01.2019 року видано виконавчий лист на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18.01.2019 року у справі № 707/1562/18, провадження № 2/707/1068/18, про стягнення з ОСОБА_2 на користь його повнолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на її навчання у розмірі 1/4 всіх доходів боржника, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року до 30 вересня 2021 року.

01.11.2019 року постановою державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Вдовиченко Наталією Олександрівною винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Скаржник вважає, що вказана постанова є незаконною, виходячи з наступного.

Так, у вказаній постанові зазначено, зокрема, звернути стягнення на доходи боржника у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, який станом на01.11.2019 року становить 13 місяців, а потім у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до 30 вересня 2019 року.

Постанова є абстрактною, в ній не зазначена конкретна сума, яка підлягає стягненню як заборгованість, а лише зазначена заборгованість в місяцях, не зазначено конкретний строк стягнення 50% заборгованості.

Крім вказаних підстав незаконності зазначеної постанови, варто окремо підкреслити, що державний виконавець грубо проігнорував вимоги ст. 128 КЗпП України, яка регламентує, що з заробітної плати не може бути стягнуто більше 20 відсотків заробітку, а при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей дане обмеження не поширюється. Державним виконавцем не враховано той факт, що стягувач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітньою особою і вказане виключення із зазначеної статті на неї не поширюється.

Також вказує, що у квітні 2019 року добровільно сплатив аліменти безпосередньо на картковий рахунок стягувача.

Представник скаржника Тимчук О.В. у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, також надав суду підтвердження сплати аліментів на рахунок стягувача боржником за жовтень 2018 року, грудень 2018 року, січень-березень 2019 року.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечив проти вимог скарги у повному обсязі, вказуючи на те, що постанова державного виконавця є зрозумілою та чіткою і відсутні підстави для її скасування.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заперечення на скаргу з доказами, на підтвердження доводів заперечення, просила відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Ч. 1 ст. 431 ЦПК визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

18.12.2018 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 2/707/1068/18 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання. Суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на період її навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 вересня 2021 року.

Постановою від 09.10.2019 року державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О. відкрите виконавче провадження № 60268109 за вказаним виконавчим листом на підставі заяви ОСОБА_3 від 08.10.2019 року.

09.10.2019 року боржнику державним виконавцем надіслано виклик, постанову про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року для відому та виконання.

Згідно наданих державним виконавцем суду списку поштових відправлень та даними трекінгу пересилання поштового відправлення ОСОБА_2 отримав вказані документи 02.11.2019 року.

Відповідно до постанови від 01.11.2019 року державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вдовиченко Н.О., на підставі виконавчого листа № 2/707/1068/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на період її навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 рок, звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ТОВ ММ ПЕКЕДЖІНГ Україна та пенсію у Черкаському відділі обслуговування громадян № 1, № 2, №3 ГУ ПФУ у Черкаській області у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, який станом на 01.11.2019 року становить 13 місяців, а потім у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до 30 вересня 2021 року. Зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ Про виконавче провадження, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Ч. 1 ст. 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до ст. 128 КЗпПУ, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Ч. 2 ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження передбачає, що у разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

За роз`ясненнями змісту постанови державного виконавця від 01.11.2019 року до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ні скаржник, ні уповноважені особи підприємства, де працює скаржник не звертались.

У межах розгляду скарги суд оцінює відповідність чи невідповідність дій виконавця ЗУ Про виконавче провадження та іншим нормативним актам.

Таким чином, суд вважає, що доводи скаржника про абстрактність постанови державного виконавця, про незрозумілість її змісту для нього, як підставу її незаконності, є безпідставними та необгрунтованими, тому у скарзі ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.450,451 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів, з моменту виготовлення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2020 року.

Суддя: В. В. Морозов