Справа № 654/1513/20
Провадження №2/654/642/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Горох В.С.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

06.05.2020р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що рішенням Голопристанського районного суду від 22.10.2007р. з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2007 і до повноліття дитини. В 2014 році позивач створив нову сім`ю, в якій у нього народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти та дружина перебувають на утриманні позивача. Крім них, на утриманні ОСОБА_4 також знаходиться його батько ОСОБА_8 , 1940 р.н., який проживає в м. Харків та через похилий вік і хронічні захворювання потребує стороннього догляду та фінансової допомоги. Також, позивачу стало випадково відомо, що судовим рішенням від 23.07.2018р. у справі №654/88/18, з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2018 і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років (за умови продовження навчання). Отже, позивач зазначає, що з нього за двома судовими рішеннями стягується половина його доходу. Іншу половину він змушений ділити на свою сім`ю, яка складається з чотирьох осіб, в тому числі двох малолітніх дітей, а також виділяти частину коштів на утримання батька, через що існування сім`ї буде на рівні жебракування. Таким чином, позивач вважає для себе неможливою сплату аліментів за рішенням від 22.10.2007р. на утримання свого сина ОСОБА_5 , а відтак просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

06.07.2020 до суду надійшов відзив, в якому сторона відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначають, що позивач про своїх дітей від першого шлюбу не цікавиться та кошти на їхнє утримання, які присудженні судовими рішеннями не сплачує, підтвердженням чого є великі суми заборгованостей по аліментним зобов`язанням. Відповідач вважає, що позивачем не було доведено факту перебування на утриманні ОСОБА_4 малолітніх дітей та батька, оскільки жодних документів в підтвердження цього надано не було, а самі по собі свідоцтва про народження та поствідка на постійне проживання таких обставин не доводять. Відтак, відсутні підстави, визначені ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала на підставах викладених в ньому та наполягала на їхньому задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на недоведеність позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши їхні доводи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 та повнолітнього ОСОБА_9 .

Рішенням Голопристанського районного суду від 22.10.2007р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.03.2007 р. і до його повноліття.

Як вбачається з листа Московського відділу ДВС у м. Харкові від 21.04.2020р. №23630, на виконанні у відділі перебуває два виконавчих провадження, в яких боржником являється ОСОБА_4

-№58582188 з примусового виконання виконавчого листа №654/88/18, виданого 23.07.2018 Голопристанським районним судом Херсонської області, по стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2018 р. і до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_9 двадцяти трьох років (за умови продовження ним навчання), у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 14.03.2019р.

-№58581804 з примусового виконання виконавчого листа дублікату №2-888/2007, виданого 20.04.2018 Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.03.2007 р. і до його повноліття. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 14.03.2019р.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 15 березня 2014 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вбачається, що позивач являється батьком малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та посвідки на постійне проживання в Україні вбачається, що батьком позивача являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований в м. Харків.

Предметом спору в даній справі є перегляд визначеного судом розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з урахуванням змін в особистому житті позивача, які полягають в народженні у ОСОБА_4 ще двох малолітніх дітей, а також перебування на його утриманні непрацездатного за віком батька.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 р. по справі №459/2181/17.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Положення ст. 12, 81 ЦПК України покладають на сторони обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи позовних вимог, суд погоджується з запереченнями представника відповідача та зазначає, що долучені до позову свідоцтва про народження у ОСОБА_4 дітей від другого шлюбу та наявність батька похилого віку не може бути підтвердженням зміни матеріального стану. До цього висновку суд прийшов з урахуванням того, що позивачем не було доведено саме факту перебування на утриманні малолітніх дітей, адже доказів їхнього спільного проживання та надання їм коштів матеріали справи не містять. Сам по собі запис про батьківство в свідоцтві про народження не свідчить про виконання обов`язку щодо утримання, а відтак не може розцінюватись, як обставина, що впливає на майновий стан. З аналогічних міркувань, суд вважає недоведеним перебування на утриманні позивача і його батька, оскільки вказані обставини також нічим не підтверджені.

Крім цього, не було надано суду і документів, які б визначали доходи позивача, кошти, які вираховуються з нього за аліментними зобов`язаннями і як наслідок їхній залишок, що залишається на утримання сім`ї та недостатність його розміру, виходячи з прожиткового мінімуму для кожної особи.

Натомість, з листа Московського відділу ДВС у м. Харкові від 21.04.2020р. №23630 вбачається, що станом на 01.04.2020 заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №58582188 складає 56893,90 грн., а по виконавчому провадженню №58581804 - 155305,66 грн., що вказує на ухилення позивача від виконання свого обов`язку по утриманню дітей.

Підсумовуючи вищезазначене, суд наголошує, що позивач перебуває у працездатному віці, не хворіє тяжкими хворобами та не є інвалідом, тобто не має видимого погіршення здоров`я. Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, у нього народилося двоє дітей, належних доказів проживання з ними та їхнього утримання він не надав, як не надав і доказів утримання непрацездатного батька, а тому суд не вбачає підстав для зміни розміру стягуваних з позивача аліментів, оскільки зміна матеріального стану платника аліментів доведена не була.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 14.09.2020 року.

Суддя І. В. Третьякова