Справа № 485/1332/19
Провадження № 2/485/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ПСП ""Агрофірма "Роднічок" Колесніченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

встановив:

У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Родничок» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Свої вимоги мотивувала таким.

Відповідач у справі ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,63га в межах території Новопетрівської сільської області Снігурівського району Миколаївської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 066348, виданого 27.08.2004 р.

З дозволу власника вона самостійно обробляє земельну ділянку тривалий час.

19 грудня 2017 року між ОСОБА_3 та нею було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого вона купила у відповідача вказану земельну ділянку за 30 000,00грн., а останній добровільно передав їй землю у власність та оригінал державного акту на право власності на неї. ОСОБА_3 власноручно була написана розписка про отримання коштів за землю та про подальше зобов`язання укласти нотаріальний договір купівлі-продажу земельної ділянки після скасування мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. При цьому, нею та ОСОБА_3 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, згідно з яким вона сплачувала відповідачу орендну плату.

У липні 2019 року вона дізналася, що між відповідачем ОСОБА_3 та ФГ "Родничок" було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований відповідно до законодавства України.

За звернення до відповідача ОСОБА_3 , останній пояснив, що він не укладав договору оренди з ФГ «Родничок» та не підписував документів щодо належної йому земельної ділянки.

Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати договір оренди тієї ж самої земельної ділянки, укладений між відповідачами, недійсним.

Ухвалою суду від 2 грудня 2019 року неналежного відповідача Фермерське господарство «Родничок» замінено на належного Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Роднічок».

У відзиві на позовну заяву від 23 грудня 2019 року та письмових поясненнях від від 05.08.2020 року (а.с.52-55, ), представник ПСП "Агрофірма "Роднічок", за відсутності порушеного права позивачки, просив відмовити у задоволенні позову до підприємства, посилаючись на те, що укладений між позивачкою та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки нотаріально не посвідчений, а тому він є нікчемним та не може вважатися підтвердженням факту набуття позивачкою права власності на нерухоме майно. Договір оренди між позивачкою та ОСОБА_3 не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому фактично не набрав чинності та об`єкт за договором оренди землі не вважається переданим орендодавцем орендареві. За такого, у позивачки не виникло права володіння та користування належною ОСОБА_3 земельною ділянкою.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ПСП "Агрофірма "Роднічок" позовні вимоги не визнала, підтримала обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України визнання правочину (угоди) недійсним є одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на підставі державного акту право приватної власності на земельну ділянку серії МК №066348, виданого 27 серпня 2004 року Снігурівською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 лютого 2004 року №ВВВ 673652, зареєстрованого у реєстрі за № 2-165, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,63га в межах території Новопетрівської сільської області Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий № :11:000:0068 (а.с.4).

16 грудня 2011 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки б/н, за яким ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 як фізичній особі-підприємцю в платне користування належну йому вище зазначену земельну ділянку площею 3,63 га, строком на 10 років. Вказаний договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі 30 серпня 2012 року за № 05522 (а.с. 90-91).

Відповідно до п.36 Договору його дія припиняєтся у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юризичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках встановлених законом. У п.42 Договору передбачено, що це договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно п.37 Договору дія договору припиняється шляхом розірвання за:взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

18 січня 2019 року між відповідачем ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ПСП "Агрофірма "Роднічок", як орендарем, укладено договір оренди тієї ж самої земельної ділянки площею 3,6306га в межах території Новопетрівської сільської області Снігурівського району Миколаївської області, строком на 10 років (а.с.56-57).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 вересня 2019 року №180533829, 21 лютого 2019 року державним реєстратором Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області Зимою Ю.В. зареєстровано право оренди земельної ділянки 3,6306га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території, належної ОСОБА_3 , на підставі договору оренди землі від 18 січня 2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПСП "Агрофірма "Роднічок"; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 45675469 від 25 лютого 2019 року; номер запису про інше речове право 30432390 (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст..18 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, оскільки договір оренди землі від 16.12.2011 року, укладений між ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем, та ОСОБА_3 було зареєстровано 30.08.2012 року, то строк його дії на момент укладення оспорюваного позивачем договору оренди землі від 18.01.2019 року не закінчився.

Відповідно до ст..31 ЗУ «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається , якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Верховним судом України у своїй постанові від 29.09 2015 року у справі 21-760а15 зазначено, що існування одночасно двох правочинів щодо одного об`єкту договору зобов`язань суперечить законодавству України та породжує наслідки зобов"язань по цим договорам одночасно.

Крім того, як на підставу недійсності спірного договору оренди, позивач послалася на те, що 19 грудня 2017 року уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого вона купила у відповідача вказану земельну ділянку за 30 000,00грн., а останній добровільно передав їй землю у власність (а.с.6). Відповідачем ОСОБА_3 була написана розписка про отримання коштів за землю та про подальше зобов`язання укласти нотаріальний договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.7).

Разом з тим, вказаний договір на порушення п. «б» п.15 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України, ч.3 ст.640, ч.1 ст.657, ч.1 ст.220, ст.215 ЦК України, в редакції на час укладення спірного договору, був укладений під час дії мораторію на продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення та нотаріально не посвідчений, а отже є нікчемним.

Таким чином, між відповідачами ОСОБА_3 та ПСП "Агрофірма "Роднічок" був укладений договір оренди земельної ділянки під час дії договору оренди землі з позивачем ОСОБА_1 , а тому, уклавши новий договір оренди цієї ж земельної ділянки з орендарем ПСП "Агрофірма "Роднічок", порушені права позивача ОСОБА_1 на володіння та користування землею на умовах договору оренди, тому договір між ними суперечить чинному законодавству і підлягає визнанню недійсним саме з цих підстав, оскільки позивач не набула у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку.

Суд не приймає покликання представника ПСП «Агрофірма «Роднічок» щодо відсутності порушеного права позивача за укладання договору оренди спірної земельної ділянки як фізичною-особою підприємцем, оскільки судом встановлено, що право позивача порушене відповідачами укладенням спірного договору, а наявність у фізичної особи позивача спеціального статусу факту наявного порушення не виключає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, - задовільнити.

Визнати недійсним договір оренди б/н від 18 січня 2019 року на земельну ділянку площею 3,6306га, кадастровий номер :11:000:0068, укладений між ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством "Агрофірма "Роднічок", зареєстрований 21 лютого 2019 року державним реєстратором Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області Зимою Ю.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 45675469 від 25 лютого 2019 року; номер запису про інше речове право 30432390.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок", , на кристь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 384,20грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20коп.), з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного судового рішення 15.09.2020.