ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6721/20 Справа № 209/842/20 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь, половину фактично понесених нею витрат на лікування, обстеження і навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2719 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові витрати у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до зміни стану здоров`я дитини.

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину фактично понесених позивачем витрат на лікування, обстеження і навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2719 грн. одноразово. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові витрати у твердій грошовій сумі в розмірі 345,50 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2020 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання судового збору. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення додаткових витрат на дитину відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у твердій грошовій сумі в розмірі 345,50 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. та вирішити питання судових витрат.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що предметом позову є стягнення аліментів, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №398. 30 листопада 2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с.8).

Від шлюбних відносин сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 травня 2012 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 листопада 2011 року і до повноліття дитини. Рішення суду відповідач виконує належним чином, що підтверджується копією довідки про заборгованість по аліментам від 26.09.2019 року № 20409 (а.с.18).

Згідно відповіді КНП КМР «ЦПМСД № 1» в№ 01-08/1131 на адвокатський запит ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом з дитинства, перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря та лікаря-невролога з діагнозом: ДЦП, спастична диплегія, в стадії самостійної ходи, в фазі самостійного вставання. Рухові порушення І рівня за класифікацією GMFCS. Функції руки І рівня за класифікацією МАSС. Скаліоз установчий. Еквінусна установка стоп. Згідно індивідуального плану реабілітації дитини-інваліда, дитина потребує медичної реабілітації. Психолого-педагогічної реабілітації, фізіологічної реабілітації, забезпечення протезними виробами, санаторно-курортне лікування один раз на рік в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна м. Трускавець (а.с.9).

Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого КЗ «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня № 5» ДМР» ОСОБА_5 має повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): дитячий церебральний параліч, спастична диплегія зі стійкими важкими руховими розладами. GMFCS ІІ. Сколіоз установчий. Еквінусна установка стоп. (а.с.10).

Згідно Медичного висновку вдруге № 70 від 14.12.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 хворіє на ДЦП спастична диплегія, зі стійкими руховими порушеннями (а.с.11).

Згідно наданих суду матеріалів, неповнолітня ОСОБА_6 має вади зору, знаходиться під наглядом лікаря-офтальмолога із діагнозом: розбіжна косоокість лівого ока, міопія слабкого ступеню обох очей, дитина потребує оперативного лікування очей в офтальмологічному центрі «ДОКОЛ», що підтверджується копією направлення до офтальмологічного центру «ДОКОЛ», копією рецептурного бланку, копією огляду лікаря офтальмолога ТОВ «Поліклініка сімейної медицини-2» (а.с.12, 13).

Згідно довідки КЗ НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів-академічний ліцей № 15 КМР» № 285 від 26.12.2019 року, ОСОБА_6 навчається у комунальному закладі «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітній навчальний заклад - І-ІІІ ступенів - академічний ліцей №15» Кам`янської міської Ради (а.с.14).

Згідно змісту позову та наданих суду матеріалів, неповнолітня ОСОБА_6 три рази на тиждень відвідує фітнес зал «Монтана», де має індивідуальні зайняття з тренером, які є для дитини одним із видів необхідної їй реабілітації і підтримки її здоров`я. Оплата за відвідування фітнес залу складає 3000 грн. на рік, що підтверджується абонеменом, чеком про оплату за заняття (а.с.17).

Неповнолітня ОСОБА_6 займається вивченням англійської мови, відвідує зайняття у клубі «English Life», щомісячний розмір оплати складає 441 грн., що підтверджується договором на навчання, чеками на оплату за навчання (а.с.15-16, 19, 20).

Згідно змісту позову, двічі на рік ОСОБА_6 потребує проходження курсу масажу і регулярного відвідування басейну, відвідування психолога та санаторно-курортного оздоровлення. Позивачу одній матеріально важко забезпечувати дитину, а працездатний батько дитини має змогу і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки та зобов`язаний брати участь у додаткових витратax на дитину, пов`язаних з її станом здоров`я.

На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку надання додаткових витрат на дитину, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з наданих позивачем доказів на підтвердження стягнення з відповідача додаткових витрат у твердій валюті в сумі 6000,00 грн. щомісячно на дитину, що викликані особливими обставинами, підлягають частковому задоволенню в розмірі 345,50 грн., оскільки позивачем документально підтверджені витрати тільки на оплату щомісячного навчання у клубі «English Life» англійської мови, що становить 441,00 грн. на місяць і 5292 грн. на рік, а також витрати на щорічну оплату абонементу фітнес залу «Монтана» у сумі 3000 грн. Інші витрати, які належать до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме: її хворобою, позивачем не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, СК України розмежовує стягнення аліментів на утримання дитини на загальних підставах, розмір яких визначається з урахуванням матеріального становища сторін, дитини та її здоров`я, та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, зумовлених особливими обставинами, зокрема викликаних її хворобою.

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

У цих випадках ідеться про витрати, яких фактично зазнала сторона, або які є передбачуваними витратами, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, позивачкою надані медичні документи, що підтверджують наявність у дитини ОСОБА_3 , 2003 року народження діагнозу (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): дитячий церебральний параліч, спастична диплегія зі стійкими важкими руховими розладами. GMFCS ІІ. Сколіоз установчий. Еквінусна установка стоп. (а.с.10). Згідно Медичного висновку вдруге № 70 від 14.12.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 хворіє на ДЦП спастична диплегія, зі стійкими руховими порушеннями (а.с.11). Згідно наданих суду матеріалів, неповнолітня ОСОБА_6 має вади зору, знаходиться під наглядом лікаря-офтальмолога із діагнозом: розбіжна косоокість лівого ока, міопія слабкого ступеню обох очей, дитина потребує оперативного лікування очей в офтальмологічному центрі «ДОКОЛ», що підтверджується копією направлення до офтальмологічного центру «ДОКОЛ», копією рецептурного бланку, копією огляду лікаря офтальмолога ТОВ «Поліклініка сімейної медицини-2» (а.с.12, 13).

Проте, розрахунку витрат на лікування дитини позивачем не надано, не зазначено, що ці витрати є додатковими у розумінні ст. 185 СК України та що вони здійснюються позивачем поза межами коштів, які стягнуті як аліменти.

Посилання позивачки на вартість операцій, які потребує дитина в розмірі 18000 грн. не підтвердженні жодними доказами, також колегія суддів відхиляє посилання апелянта, що остання надавала докази вартості проходження лікування у ТОВ Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна, що складає 19000 грн., оскільки таких немає в матекріалах справи.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивачка не надала доказів, що підтверджують вартість лікування.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в зв`язку їх необґрунтованістю та недоведеністю.

При цьому слід зазначити, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з аналогічним позовом за наявності зазначених вище доказів про стягнення конкретних сум вже витрачених на лікування, якщо вони є додатковими.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт перебування дитини в лікарні та відповідні виписки є підтвердження витрат на необхідність призначення відповідної операції, не заслуговують на увагу, оскільки наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги, а також клопотання про витребування доказів щодо перетину кордону України громадянином ОСОБА_2 колегія суддів відхиляє, як такі, що не впливають на встановлені обставини справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які не спростовують правильність висновків судів першої інстанції та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині - без змін із підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 11 вересня 2020 року.

Судді: