Ухвала

11 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 155/272/19

провадження № 61-22748св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Сільськогосподарське приватне підприємство «Дружба»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року у складі судді Адамчук Г. М. та постанову Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Киці С. І., Матвійчук Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «Дружба» (далі - СГПП «Дружба»), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 червня 2000 року Горохівською районною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на земельну ділянку розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Скірче».

Вказував на те, що 16 грудня 2010 року між ним та відповідачем укладено договір № 409 оренди земельної частки (паю), який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Скірченської сільської ради. За умовами договору оренди орендодавець ОСОБА_1 передає, а орендар СГПП «Дружба» приймає в строкове платне користування земельну частку (пай) розміром 3,34 га для сільськогосподарських потреб строком на 10 років (з 16 грудня 2010 року по 16 грудня 2020 року). На підставі розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 19 жовтня 2016 року № 365 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» за ним було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,5331 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська область, Горохівський район, Скірченська сільська рада, яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважав, що оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втратив свою юридичну силу, то втратив чинність і зазначений вище договір оренди, а тому у відповідача відпали правові підстави використовувати зазначену земельну ділянку для своїх потреб. Крім того, позивач посилався на факт несплати орендарем орендної плати за 2018 рік.

Звертав увагу на те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яка належить йому на праві власності, оскільки договір оренди цієї ж земельної ділянки, укладений ним з іншою фізичною особою, визнано судом недійсним у результаті звернення СГПП «Дружба» із відповідним позовом до суду, тому позивач просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 2,5331 га, яка розташована за адресою: Волинська область, Горохівський район, Скірченська сільська рада.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди укладений сторонами строком на 10 років і не містить умови припинення зобов`язання сторін у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі.

Постановою Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що при вирішенні даної справи судом правильно встановлено фактичні обставини справи, застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену Цивільно процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) та ухвалене справедливе рішення. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи

У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди належним чином не дослідили усіх обставин справи та не врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення правові висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18 (провадження № 61-11820св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 233/4198/18 (провадження № 61-11971св19), від 11 листопада 2019 року у справі № 484/4067/18 (провадження № 61-8657св19), згідно з якими після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у зв`язку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється.

У січні 2020 року СГПП «Дружба» засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 20 грудня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 рокуу цій справі; витребувано матеріали справи № 155/272/19 із Горохівського районного суду Волинської області; надано учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

У січні 2020 року матеріали справи № 155/272/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у цій справі.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 233/3676/19 (провадження № 61-3325св20).

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, виходив із наявності підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 233/3676/19 (провадження № 61-3325св20) за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (далі - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») до ОСОБА_3 , третя особа - виконавчий комітет Дружківської міської ради Донецької області, про переукладення договору оренди земельної частки (паю) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із наявності підстав для відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 та від 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18. Зокрема, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з пунктом 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 року за № 101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у зв`язку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2007 року у справі № 6-7167сво06. При цьому з таким правовим висновком неодноразово погоджувався й Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду та враховував у своїх постановах: від 11 листопада 2018 року у справі № 484/301/18-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 233/4198/18-ц, від 11 листопада 2019 року у справі № 484/4067/18-ц. Разом з цим, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 та від 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18 зроблено правові висновки, згідно з якими оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню. Припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладання відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі». Зазначене свідчить про різний підхід до вирішення аналогічних справ за подібних правовідносин, а також щодо правового висновку по суті спору.

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухваленні у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/3676/19-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Дружба» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/3676/19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак
Г. І. Усик