Березівський районний суд Одеської області
28.02.2020
Справа № 494/649/19
Провадження № 2/494/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У РА Ї Н И

28 лютого 2020 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Волкова О.Л.,

представника відповідача Суса М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Березівської міської об`єднаної територіальної громади «Про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно».

в с т а н о в и в:

Позивач, в особі свого представника, звернувшись до суду із цим позовом просила:

встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок під літ.А, загальною площею 54,7 кв.м., жилою площею 34,8 кв.м., кухню літ.Б, сараю літ.В та споруд.

Остаточно уточнивши свої вимоги у судовому засіданні представник позивача просив:

визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок під літ.А, загальною площею 54,7 кв.м., жилою площею 34,8 кв.м., кухню літ.Б, зараю літ.В та споруд, за адресою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування поданого позову позивач та її представник вказували, що позивач перебувала з 1999 р. у фактичних сімейних стосунках із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Від стосунків із ОСОБА_3 народилась дочка, яка була записана згідно ч.1 ст.135 СК України як ОСОБА_2 . Вони звертались до Суворовського районного суду м. Одеси для встановлення факту родинних відносин але суд відмовився встановлювати такий факт, зазначивши що є спір про право цивільне і необхідно звертатись до суду у порядку позовного провадження. Факт родинних відносин необхідно встановити для отримання прав на спадщину, оскільки за життя ОСОБА_3 був власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим дочка ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги, згідно до положень ст.1261 ЦК України.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Посилався, що відсутні докази родинних відносин між неповнолітньою та померлим. Зазначав, що для встановлення факту в даному випадку необхідно висновок експертів.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , що було зареєстровано Березівським рай бюро ЗАГС, а.з.190 від 21 листопада 1972 р.. Свідоцтво про народження НОМЕР_1 . Його батьками були записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з.22 Свідоцтво про смерть НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_2 , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з.85 Свідоцтво про народження НОМЕР_3 . Її батьками записані ОСОБА_7 і ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 , що було зареєстровано виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, а.з.№89 від 10 червня 2009 р.. Свідоцтво про смерть НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_6 . Житловий будинок складається з одного житлового будинку загальною площею 54,7 кв.м., жилою площею 34,8 кв.м., кухню літ.Б, сараю літ.В та споруд. Свідоцтво було видане 27 жовтня 2009 р. на підставі рішення виконкому Березівської міської ради Одеської області від 20 жовтня 2009 р. №10-207.

Згідно рішення Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 28 січня 2016 р. згідно до п.1 ч.1ст.37 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» були внесені уточнення в додаток до рішення виконкому від 27 листопада 2015 р. №12-13 «Про перейменування вулиць, провулків, проспектів. Площ) м. Березівка в новій редакції. Згідно до рішення АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6 , що було зареєстровано Березівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а.з.409 від 23 жовтня 2018 р.. Свідоцтво про смерть НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що було зареєстровано Березівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а.з.440 від 08 листопада 2018 р.. Свідоцтво про смерть НОМЕР_6

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 р., справа №523/3471/19, провадження 2-о/523/167/19 заяву ОСОБА_1 , що діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , зацікавлена особа Березівська міська територіальна об`єднана «Про встановлення факту, що має юридичне значення» - залишено без розгляду

Згідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №199 ФОП ОСОБА_9 від ОСОБА_1 прийнято за поховання ОСОБА_6 5 400 гривень.

Згідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №97 ФОП ОСОБА_9 від ОСОБА_1 прийнято за поховання ОСОБА_3 4 800 гривень.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 пояснила суду що є родичкою ОСОБА_6 та її сина ОСОБА_3 Позивач, ОСОБА_11 до народження дитини мешкала разом із ОСОБА_12 у його матері, а потім ні, оскільки він вживав наркотичні речовини та спиртні напої. Чи мешкали вони станом на грудень 2003 р., де і коли мешкали потім вона не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 пояснила суду що добре знає родину ОСОБА_14 та її син ОСОБА_15 часто приходили до неї, вона допомагала ОСОБА_16 вживав наркотичні речовини та сидів у тюрмі, у зв`язку з чим ОСОБА_17 покинула його.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_18 пояснила суду що є сусідкою колишньої родини ОСОБА_19 перебувала у стосунках з ОСОБА_15 з 1999 р., проживали у матері ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_15 почав вживати наркотичні речовини та спиртні напої і їхні стосунки закінчились. Останнім часом ОСОБА_20 був постійно п`яний.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до положень ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини, до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Як встановлено під час розгляду справи неповнолітня ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , запис про батька у її свідоцтві про народження був зроблений зі слів матері згідно ч.1 ст.135 СК України.

При цьому у судовому засіданні позивач не надала суду переконливих доказів, які обґрунтовують чому ОСОБА_3 , якого вона визначає як батька дитини, і який, з її слів, визнавав дочку ОСОБА_4 як свою рідну, не подав згідно до положень наведеної ч.1 ст.126 СК спільну заяву про визнання батьківства.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставами для визнання батьківства є будь які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно до положень ч.2 абз. 9 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

З огляду на наведені положення Сімейного кодексу України і Пленуму Верховного суду України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до положень ЦПК України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що такі дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Разом із тим на думку суду підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, оскільки за результатами дослідження можливо отримати висновок, що з вірогідністю 99, 999 % може визначити походження дитини від певної особи.

Суд вважає, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Оцінюючи докази наведені позивачем та її представником на підтвердження факту батьківства суд вважає, що вищенаведені положення чинного законодавства не були ними дотримані у повному обсязі.

Так, показання свідків, допитаних у судовому засіданні є суперечливими між собою в частині місця де проживали позивач ОСОБА_21 і ОСОБА_3 , часу коли вони спільно проживали, та тривалість проживання. При цьому жодний зі свідків не наголошував, що ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_2 як свою дочку, відносився до неї як до рідної дочки, виховував, утримував та забезпечував. Разом із тим всі свідки одностайно наголошували на тому, що ОСОБА_22 зловживав наркотичними речовинами та спиртними напоями, в наслідок чого спільне проживання було не можливе.

Суд критично оцінює надані позивачем світлини, як докази встановлення батьківства. З наданих світлин 6-ть датовані 1999 р., тобто взагалі не мають відношення до предмету судового розгляду, інші датовані 2004-2005 р.р., але мають або загальних характер або не свідчать беззастережно про обставини на які посилається позивач.

Судом також критично оцінюється як доказі і посилання позивача на надану нею ксерокопію записки, оскільки суду надана копія і встановити її походження саме від певної особи не можливо.

На думку суду не мають прямого доказового значення відносно предмету судового дослідження і копії прибуткових касових ордерів.

Виходячи з наведеного суд вважає, що фактичні дані, які підтверджують спільне проживання позивача і померлого ОСОБА_3 , ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання ним батьківства суду не надані.

Як свідчить з поданого позову позивач просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 для отримання дочкою, як спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у виді житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Однак, як встановлено у судовому засіданні, власником житлового будинку на який позивач просить визнати за її неповнолітньою дочкою право власності, був не ОСОБА_22 , а його мати ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим на її ім`я 27 жовтня 2009 р. на підставі рішення виконкому Березівської міської ради Одеської області від 20 жовтня 2009 р. №10-207.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а її син ОСОБА_3 06 листопада 2018 р..

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь яки докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 постійно проживав або був зареєстрований разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено, що ОСОБА_22 згідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері, у виді житлового будинку, що належав їй на праві власності.

Таким чином при відсутності будь яких належних доказів, що підтверджують прийняття ОСОБА_23 . ОСОБА_24 спадщини посилання позивача та її представника на ст.1261 ЦК України, як на підставу для отримання неповнолітньою ОСОБА_2 прав на спадщину, у разі встановлення батьківства, є безпідставними, оскільки діють інші правовідносини ЦК України.

Також, ні в матеріалах цивільної справи не має жодних доказів, а у судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_22 після смерті матері ОСОБА_6 згідно до положень ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України звертався в установленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Отже, житлового будинку на праві власності померлий ОСОБА_3 не мав, а факти прийняття ним спадщини або звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не встановлені.

З огляду на все вищенаведене підстав для задоволення поданого позову не вбачається.

Керуючись ст..ст.10-13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 у задоволенні поданої позовної заяви, до Березівської міської об`єднаної територіальної громади «Про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя:________________________________________________-