Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1652/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 12 вересня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

у справі № 278/1652/19 за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Акціонерне товариство «Юнекс Банк» (далі - АТ «Юнекс Банк», Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору №0.028.15.0918.ФО_К від 25 вересня 2018 року, просило стягнути з останнього заборгованість станом на 13 червня 2019 року в сумі 55621,18 грн, з яких: 43698,65 грн заборгованість по поверненню кредитних коштів, 11922,53 грн заборгованість по процентам і комісіям.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2019 року позов Банку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованість за договором № 0.028.15.0918.ФО_К від 25 вересня 2018 року в сумі 55621,18 грн, що складається з наступного: 43698,65 грн заборгованість по поверненню кредитних коштів, 11922,53 грн заборгованість по процентам та комісії. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та закрити провадження у справі.

Зазначив, що суд розглянув справу у його відсутність, без його належного повідомлення, чим порушив його право на захист та принцип змагальності сторін.

У відзиві представник Банку просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що АТ „Юнекс Банк та ОСОБА_1 25 вересня 2018 року уклали кредитний договір №0.028.15.0918.ФО_К, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 50000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних та комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно, зі строком погашення кредиту не пізніше 25 вересня 2021 року (а.с.5-9).

Належним чином умови договору позичальник не виконував, після лютого 2019 року припинив сплату за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 13 червня 2019 року утворилась заборгованість перед Банком в сумі 55621,18 грн, з яких, згідно розрахунку: 43698,65 грн заборгованість по поверненню кредитних коштів, 11922,53 грн заборгованість по процентам і комісіям (а.с.13-14).

Матеріали справи (п. 2.3. договору) також свідчать про те, що комісія за обслуговування кредиту та нарахованих процентів, включена до сукупної вартості кредиту, вона встановлена у твердій грошовій сумі, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, що не суперечить вимогам законодавства (а.с. 5-11).

Встановивши зазначені обставини, застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не навів.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на розгляд справи судом у його відсутність, без його належного повідомлення, не може бути підставою для застосування положень п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України та скасування рішення суду з огляду на те, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Останній не був позбавлений можливості надати суду апеляційної інстанції будь-які докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову у зв`язку з неможливістю подання їх до суду першої інстанції, проте таких дій не вчинив.

Підстави, визначені чинним процесуальним законодавством для закриття провадження у справі також відсутні, а тому відповідне прохання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.