Ухвала

11 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 496/2124/14-ц

провадження № 61-3737св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представник позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2018 року у складі судді Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 15 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 240-0131007/ФКВІП-08.

У забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору 15 квітня 2008 року укладено договір поруки № 240-0131007/ZФПОР-08 між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та договір поруки № 240-0131007/ZФПОР-08/2 між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань. Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 240-0131007/ФКВІП-08 від 15 квітня 2008 року.

Оскільки позичальник не виконує умови кредитного договору належним чином, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 457 926,73 грн та витрати по сплаті судового збору.

У червні 2014 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про припинення договорів поруки.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24 вересня 2014 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ТОВ «Український промисловий банк».

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи ТОВ «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» про припинення поруки задоволено.

Визнано припиненою з 30 жовтня 2013 року поруку ОСОБА_4 за договором поруки від 15 квітня 2008 року № 240-0131007/ZФПОР-08 укладеним між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Визнано припиненою з 30 жовтня 2013 року поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 15 квітня 2008 року № 240-0131007/ZФПОР-08/2 укладеним між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином залишено без розгляду.

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року, якою позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи ТОВ «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26 травня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи ТОВ «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

У червні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 травня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи ТОВ «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином залишено без розгляду.

У грудні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року у частині залишення без розгляду позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи ТОВ «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року повернуто заявнику.

У березні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2018 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У квітні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 14 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подачі касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», про визнання кредитного договору удаваним правочином призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

СуддіС. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
В. М. Сімоненко