Справа № 643/3170/20
Провадження № 6/643/106/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакало Валерії Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакало В.О. звернулася до суду з вищевказаним поданням та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями №368/952/17 від 14.03.2018року.

Подання мотивує тим, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження №58009524 до складу якого входить виконавчий лист №368/952/17 від 14.03.2018року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової прокуратури Харківського гарнізону боргу у розмірі 6890,00грн.; виконавчий лист №368/952/17 від 14.03.2018року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 боргу у розмірі 689 000грн.; виконавчий лист №368/952/17 від 23.10.2017року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 6890,00грн., що надійшли на виконання до відділу 04.01.2019 року; виконавчий лист №622/738/16-к від 01.11.2016року виданий Золочівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 500 000, 00 грн., яке передане для примусового виконання 15.10.2019року з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області. 04.01.2019року державним виконавцем винесені постанови про прийняття виконавчого провадження. Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців у боржника відсутнє нерухоме майно. Відповідно до витягу з бази ДАІ-2000 та ДП НАІС за боржником не зареєстровані автотранспорті засоби. Згідно повідомлення Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії встановлено, що за результатами обробки запиту стосовно боржника не знайдено. Відповідно до повідомлення Пенсійного фонду України про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, встановлено, що за результатами обробки запиту інформацію стосовно боржника-не знайдено. Згідно відповіді ДФСУ на запит державного виконавця боржник не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, також відсутня інформація про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб. Державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів мешканців квартири, а саме ОСОБА_3 було встановлено, що за даною адресою боржника не проживає понад рік. З відповіді Державної прикордонної служби вбачається, що ОСОБА_1 перетинав кордон України.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №58009524 до складу якого входить виконавчий лист №368/952/17 від 14.03.2018року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової прокуратури Харківського гарнізону боргу у розмірі 6890,00грн.; виконавчий лист №368/952/17 від 14.03.2018року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 боргу у розмірі 689 000грн.; виконавчий лист №368/952/17 від 23.10.2017року виданий Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору у розмірі 6890,00грн., що надійшли на виконання до відділу 04.01.2019 року; виконавчий лист №622/738/16-к від 01.11.2016року виданий Золочівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 500 000, 00 грн.

04.01.2019року державним виконавцем винесені постанови про прийняття виконавчого провадження.

08.02.2019року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику.

12.02.2020року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та зі слів мешканців квартири, а саме ОСОБА_3 було встановлено, що за даною адресою боржник не проживає декілька років.

Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України від 21.11.2019року, вбачається, що ОСОБА_1 , 18.02.1994 року за період 2018-2019роки перетинав кордон: 27.07.2018р. виїзд, 20.10.2018р. в`їзд, 28.01.2019р. виїзд, 01.05.2019р. в`їзд, 07.07.2019р. виїзд, 21.10.2019року в`їзд.

Так, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Пунктом 5 частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначалися Законом України «Про виконавче провадження».

Зі змісту п.19 ч.2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В розумінні п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Отже, виходячи з зазначеного наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поняття доказів закріплено уст. 76 ЦПК України відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними у розумінні ч. 1ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З аналізу приписівст.76 ЦПК України у системному зв`язку з ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного/приватного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків, та доведення перед судом їх переконливості.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку проте, що матеріали справи не містять даних щодо свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, а тому, подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакало Валерії Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Т.М.Довготько