233 № 233/1838/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначив, що відповідно до кредитного договору б/н від 15 березня 2013 року відповідач ОСОБА_1 отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, у подальшому збільшений банком, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_1 систематично порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконувала передбачені договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 16 березня 2020 року, яка складається із заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 4361 грн. 69 коп., заборгованості за процентами за прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України в розмірі 1684 грн. 44 коп., нарахованої пені в розмірі 4589 грн. 17 коп., а також суми штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., та штрафу (процентна складова) у розмірі 531 грн. 76 коп., а всього 11 667 грн. 07 коп., судові витрати покласти на відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 15 березня 2013 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.20).
Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_1 погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.22-54).
Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодилася з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами (а.с.21) складає договір про надання банківських послуг.
Відповідно до умов кредитного договору б/н від 15 березня 2013 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % (а.с.21).
З 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк») (а.с. 60-61).
Відповідно до п.п. 2.1.2.1, 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві.
Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт.
Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідно до п.2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт, сторони узгодили розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
За даним кредитним договором ОСОБА_1 було видано кредитні картки, остання - № НОМЕР_1 від 29 серпня 2016 року зі строком дії по 11/19 (а.с.19).
Згідно виписки з карткового рахунку позичальника (а.с.14-17) ОСОБА_1 скористалася грошовими коштами відповідно до кредитного ліміту на підставі кредитного договору від 15 березня 2013 року.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача (а.с. 6-13) станом на 16 березня 2020 року становить 11 667 грн 07 коп і складається із: заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 4361 грн. 69 коп., заборгованості за процентами за прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України в розмірі 1684 грн. 44 коп., нарахованої пені в розмірі 4589 грн. 17 коп., а також суми штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., та штрафу (процентна складова) у розмірі 531 грн. 76 коп.
Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 4361 грн 69 коп, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1684 грн 44 коп, а всього 6046 грн 13 коп, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів, суд приходить до наступних висновків.
14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.
За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).
Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області.
Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Станом на теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято, зважаючи на що наявні підстави для застосування судом положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних паспорту, відомостей реєстру територіальної громади (а.с. 55, 70-71) відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача пені та штрафів не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, пеня та штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані в період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язань, передбачених кредитним договором б/н від 15 березня 2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2013 року, яка утворилась станом на 16 березня 2020 року в загальному розмірі 6046 грн 13 коп, що складється із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 4361 грн 69 коп та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1684 грн 44 коп, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.
Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 62).
Керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 612, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 208-282 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 березня 2013 року станом на 16 березня 2020 року, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 4361 грн 69 коп, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1684 грн 44 коп, а всього 6046(шість тисяч сорок шість) гривень 13 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1089 (одна тисяча вісімдесят дев`ять) гривень 30 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 16 вересня 2020 року.

Суддя: