ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/311/20
Провадження №2-о/477/26/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

02 березня 2020 року Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , що породжує для неї право на закликання до спадкування після смерті ОСОБА_3 як спадкоємця, визначеного ст.1264 Ц України.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом перевірено зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , однак за даними Відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Миколаївській області, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 не значиться.

Зі змісту заяви та поданих документів доходжу висновку щодо наявності спору про право, адже заява подана з метою вирішення в подальшому питання про спадкування.

На це вказує і остання практика апеляційної судової інстанції Миколаївської області, висловлена наприклад в справах № №468/398/18-ц від 29.05.2018р.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правилами ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, a якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАГСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 7 Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу понад п`ять років з 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії такій як видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з ненаданням відповідних документів, а саме копії рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Зважаючи на викладене, наявність або відсутність правових передумов для визнання за заявницею ОСОБА_1 права на отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги за законом (особи, яка проживала однією сім`єю із спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини), в той час коли на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця можуть претендувати інші спадкоємці першої, другої та третьої черги, а як вказує у заяві ОСОБА_1 існує інший спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 , при цьому відомості про її зареєстроване чи актуальне місце проживання відсутні (зокрема зазначено у заяві про останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання спадкодавця), а тому вище наведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження та можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на наведене, вбачається про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі, та необхідним роз`яснення заявниці її право звернутися у суд з позовом в загальному порядку, оскільки вказана заява подана з метою вирішення в подальшому питання про спадкування.

Тобто із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за її заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з відповідною заявою в порядку загального позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Семенова