Справа № 507/1636/19
Провадження № 2/507/106/2020
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ
"02" березня 2020 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав повністю , надав відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що при підписанні анкети-заяви він не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та з іншими умовами кредитування, а в анкеті-заяві процентна ставка не вказана.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.
Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно розрахунку позивача, станом на 14.07.2019 року заборгованість відповідача становить 104881 грн. 15 коп., яка складається із наступного:
3102,96 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками ;
0,00 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання ;
0,00 - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;
500.00 грн. - штраф ( фіксована частина ) ;
4970,53 грн. - штраф ( процентна складова) ;
Разом із цим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за нарахованими відсотками та штрафу, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У заяві позичальника від 10 лютого 2016 року процентна ставка не зазначена.
У відзиві на позов, відповідач вказує, що між ним та Банком був укладений вказаний кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, банк зобов`язаний був ознайомити його із цими умовами, але не ознайомив.
Як вбачається із Анкети-заяви, відповідач ОСОБА_1 лише погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила були доведені відповідачу при укладені кредитного договору , оскільки жодна сторінка даних Умов та правил не підписана відповідачем.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» , наданий Банком, не містить доказу, що вказані умови були доведені представником Банку до відповідача, оскільки підпис працівника Банку відсутній і не зазначено, що саме ОСОБА_1 були доведені дані умови.
За таких обставин зазначений витяг із тарифів та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» відповідно до статті 207 ЦК України не можна розцінювати як частину кредитного договору , укладеного між сторонами.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. ( справа № 342/180/17-ц) Велика Палата Верховного Суду вважає , що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» , 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання
заяви - анкети. Отже відсутні підстави вважати , що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору , яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами , а також відповідальність у вигляді неустойки ( пені , штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
З урахуванням вказаної правової позиції суд дійшов висновку , що у позові в частині стягнення відсотків та штрафів належить відмовити.
В силу ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог, що складають в розмірі 1763 грн.98 коп.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного , керуючись ст.133, 141, 258259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 554, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України, суд ,- ухвалив :
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.П. Дармакука