Рішення

Іменем України

10 вересня 2020 року місто Чернігів

Справа №751/4458/20

Провадження №2/751/922/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с.3-7).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина житлового будинку належить на праві власності її брату ОСОБА_4 . Між ними встановлено порядок користування даним будинком. У її частині зареєстрований ОСОБА_2 , у шлюбі з яким вона перебувала до 2019 року. Ще в грудні 2017 року відповідач залишив місце проживання, а у подальшому зареєстрував шлюб з іншою жінкою, а тому він не є членом її сім`ї. Зазначає, що відповідач добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. Отже, її право на вільне користування та розпорядження своєю власністю порушується відповідачем. За таких обставин, просить усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 29.07.2020 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вказав, що не проживає у будинку з грудня 2017 року, ніхто не чинив перешкод у користуванні спірним будинком. На даний час перебуває у шлюбі з іншою жінкою.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна після померлого батька ОСОБА_5 , а саме 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно реєстраційного посвідчення від 27.12.1995 року за ОСОБА_1 зареєстрована 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_6 (а.с.14). Право власності зареєстровано 14.04.2008 року в КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», номер запису 12161 в книзі 149 (а.с.15).

На підставі договору від 19.05.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановили порядок користування спірним будинком, відповідно до якого у користування ОСОБА_1 переходить частина будинку, що складається з:коридора літ. «1-3» пл. 2.9 кв.м, кухні літ. «1-4» пл.8.7 кв.м, кімнати літ. «1-5» пл.11.6 кв.м, коридора літ. «1-6» пл.5,5 кв.м, санвузла літ. «1-11» пл. 4.0 кв.м, веранди літ. «І» площею 5,9 кв.м, кладової літ. «II» площею 2.1 кв.м, погріба літ. «В-1» площею 9,0 кв.м, вбиральні літ. «Д-1» площею 1,4 кв.м, що становить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побутових будівель (а.с.16).

Як вбачається із копії домової книги у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18).

Також відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 03.07.2020 року у вищевказаному будинку АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 (а.с. 21).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 28 вересня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.20).

06 липня 2020 року комісією вуличного комітету складено акт про те, що з 27.12.2017 року ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з новими родинними відносинами (а.с.22).

Згідно відомостей Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану 29.10.2019 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с.39).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Відповідно до абзацу 2 п.34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідач за згодою власника квартири ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою як член сім`ї власника та проживав в ній до грудня 2017 року.

Позивач є власником спірного нерухомого майна, і в силу ст.391 ЦК України, має право на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування.

ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника майна, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має.

Отже, відповідач втратив право користування спірним будинком.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, який належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Відповідач у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстраційного обліку за спірною адресою.

Враховуючи, що позивач є власником спірного житлового приміщення, відповідач не є членом сім`ї, тому суд вважає можливим усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 власністю, а саме будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, а отже позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Крім того, відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому відноситься до категорії осіб, які відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 133, 137, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391, 402, 406 Цивільного кодексу України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 вересня 2020 року.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк