Дата документу 11.02.2020
Справа № 320/1889/17-ц
Провадження № 2/937/21/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Міщенко Т.М.,

за участі:

секретаря Панченко Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чеботарь Н.А.,

представника відповідача адвоката Кисіль В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Мелітопольська міська рада Запорізької області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, про знесення самочинно забудованого нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинну прибудову «а 1-1» до житлового будинку АДРЕСА_1 , демонтувати та засипати зливну яму для септику, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , закласти в стіні дверний отвір та заштукатурити ділянку стіни закладеного отвору з боку приміщення 1-1, закласти в стіні віконний отвір та заштукатурити ділянку стіни закладеного отвору з боку приміщення 1-4 житлового будинку АДРЕСА_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 , є власником 83/100 часток домоволодіння АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 є власницею 17/100 частин вказаного домоволодіння. У їхній спільній власності знаходиться земельна ділянка кадастровий №:02:006:0491 площею 0,0849 га, на якій знаходиться вказане домоволодіння. Власниками сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , якій належить 3/5 частин домоволодіння та ОСОБА_4 , якій належить 2/5 частин домоволодіння. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2011 по справі №2-688/2011 його позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Мелітопольської міської ради, ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам», ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Мелітопольської міської ради №4/3 від 23.02.2007 задоволено у частині передачі у спільну сумісну власність відповідачів земельної ділянки площею 646,96кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку. Суд зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_2 шляхом забезпечення доступу до стін його будинку для можливості догляду за будівлею АДРЕСА_2 та здійснення його початкового та капітального ремонту до моменту поновлення межі за законом. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.02.2012 рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2011 залишено без змін. Відповідачка ОСОБА_2 самочинно прибудувала до свого будинку АДРЕСА_2 прибудову «а1 -1» на відстані - 1,9м. від стіни їхнього з ОСОБА_3 будинку, а також самочинно влаштувала зливну яму для септику на відстані 3.0м. від стіни їхнього будинку. Самочинне будівництво грубо порушує його право часткової власності на 83/100 часток домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки здійснене у порушення вимог табл.. 3.1 ДБН 360-92*, п.3.25* ДБН360-92**табл. 3.2а ДБН 360-92**. В силу явних порушень даних вимог при самочинному будівництві ОСОБА_2 вищевказаної прибудови та самочинне влаштування зливної ями для септику підлягає знесенню, а зливна яма для септику демонтажу та засипки за рахунок відповідачки.

Представником відповідачки на адресу суду було надано письмові заперечення на позов ОСОБА_1 , в яких зазначено, що суд має відмовити у задоволенні позову позивача до відповідача у цій справі у повному обсязі через його необґрунтованість та недоведеність. Вважає, що немає ніяких законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..

Від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Цокало О.І. до суду надійшов відзив на позов, згідно якого вважають позовну заяву ОСОБА_1 про знесення самочинно забудованого нерухомого майна обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав з підстав викладених у самій позовній заяві. Зазначив, що порушення норм чинного законодавства при здійсненні відповідачкою самочинного будівництва прибудови та зливної ями грубо порушують його права та інтереси, як власника 83/100 часток належного йому домоволодіння. Згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України відповідачем не надано жодних доказів по справі та не спростовані його доводи щодо необхідності задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та зазначила про те, що позивач ОСОБА_1 після постановлення рішення суду від 2011року по теперішній час фактично не має доступу до стіни належного йому будинку. Дана обставина також підтверджується й висновком експерта від 04.06.2019, оскільки ключ від металевої калітки у ОСОБА_1 відсутній, а на території двору ОСОБА_2 знаходиться постійно собака, яку вона утримує без прив`язі. А тому він не може відремонтувати відмотку з вини відповідачки, що свідчить про її винні дії в тому руйнуванні будинку на які послався експерт у своєму висновку. Просила суд повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Цокало О.І. підтримав повністю позов ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача зазначені вимоги ОСОБА_1 не визнав, мотивуючи тим, що житловий будинок АДРЕСА_2 був побудований ще 1907-1908 роках, що підтверджується правовими документами на даний житловий будинок, доданими до справи, а тому вимоги відносно того, що відповідачка ОСОБА_2 без відповідного дозволу самочинно влаштувала у несучій стіні приміщень 1-1 та 1-4 житлового будинку АДРЕСА_2 віконний отвір та дверний отвір є абсурдними та такими, що не відносяться до взагалі компетенції ОСОБА_1 , також тим, що позивач не довів у судовому засіданні порушення його прав, підставами заявленими у його позові та тим, що зазначена у позові прибудова не є самовільною, на неї є правовстановлюючі документи, а тому ОСОБА_1 не є відповідним органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, та не може звертатися з зазначеним позовом до суду відносно захисту своїх інтересів, бо це компетенція державних органів. Також представник відповідачки, заперечуючи проти позову, посилається на та те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 від 12.09.2014 та свідоцтво про право власності на його житловий будинок від 09.09.2015 є незаконними, тому ОСОБА_2 оскаржила їх до суду.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника 3 особи, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником 83/100 часток домоволодіння АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 є власницею 17/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

Дана обставина підтверджується копіями: свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2015 інд.№43507324; витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд.№43508219 від 09.09.2015; технічного паспорту КП «ММБТІ» від 20.05.2015; рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2011./Т.1 а.с.7,8,9-14, 21-24/

У спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходиться земельна ділянка кадастровий №:02:006:0491 площею 0,0849 га, на якій знаходиться вказане домоволодіння, що підтверджується копіями витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень інд.№26707149 від 12.09.2014, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.09.2014, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку./Т.1 а.с.15,16,17-19/

Власниками сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , якій належить 3/5 частин домоволодіння, та ОСОБА_4 , якій належить 2/5 частин домоволодіння, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок від 04.12.2010./Т.1 а.с.33-36/

Відповідачка ОСОБА_2 самочинно прибудувала до свого будинку АДРЕСА_2 прибудову «а1 -1» на відстані - 2,65 м. від будинку ОСОБА_1 , оскільки відповідачка по справі не надала суду жодного документу який би підтверджував, що дане будівництво не є самочинним, або що його на теперішній час оформлено у встановленому законному порядку.

Той факт, що даний об`єкт є самочинним підтверджено у судовому засіданні, представником КП ММБТІ, Рябініним Д ОСОБА_6 якого було допитано у якості спеціаліста, при дослідженні інвентарної справи на спірні житлові будинки у судовому засіданні.

Із дослідження матеріалів інвентарної справи було встановлено, що спірний об`єкт є самовільним та його до експлуатації не здано, в матеріалах інвентарної справи відсутні документи, які б свідчили про те, що дану прибудову було побудовано на підставі дозволу чи належно затвердженого проекту, ця обставина також підтверджується відповіддю заступника начальника інспекції державного архітектурну-будівельного контролю у Запорізькій області, ОСОБА_7 за № Л-271/1 від 12.09.2014 року, яка була досліджена у судовому засіданні, та з якої вбачається, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за будівництво даного об`єкту за відсутність проектної документації./Т.1 а.с.30/

Дані обставини підтверджуються також листом № 1008-23.3/422 від 15.02.2017 року, виданим Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції /Т.1 а.с.31/, копією технічного паспорту від 04.12.2010 на житловий будинок АДРЕСА_2 дослідженими у судовому засіданні /Т.1 а.с. 33/, актом обстеження з КП ММБТІ від 19.05.2007 року /Т.2 а.с.15/.

Крім того, дані обставини підтвердив у судовому засіданні, допитаний у якості спеціаліста КП ММБТІ, ОСОБА_8 , який також зазначив при дослідженні матеріалів інвентарної справи на житловий будинок АДРЕСА_2 , що спірний об`єкт у відповідності до матеріалів інвентарної справи є самовільним об`єктом та його не здано до експлуатації.

Даний факт також підтверджується висновком експерта № 2482 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 04.06.2019 року, з п. 5 якого вбачається, що будівельні роботи проведені при будівництві даної прибудови без затвердження проектних рішень, тобто без проекту або без складення будівельного паспорту та з порушенням норм п.8.1 ДБН В 3.2-2-2009. /Т.2 а.с.81-100/

Експерт, ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні також підтвердив, що зазначений об`єкт є самовільним. Однак, він при цьому пояснив, що в його компетенцію не входить встановлення порушення норм пов`язаних з пожежною безпекою, оскільки це прерогатива пожарних інспекцій або пожежної експертизи.

Також, документами дослідженими у судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 при самочинному будівництві зазначеної прибудови порушила протипожежні розриви між житловими будинками, чим порушила норми ДБН-360-92*. Дані обставини підтверджуються письмовою відповіддю головного архітектора за № Л-1220 від 03.10.08, дослідженою у судовому засіданні ( встановлено що згідно таблиці 3.1 ДБЕ 360-92** мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками та господарськими будівлями мають бути не менш 6 метрів.) Це також підтверджуються письмовою відповіддю начальника Мелітопольського міськрайонного управління ГУ ДСНС України у Запорізькій області за № 1/2/1493 від 20.08.2019 року, дослідженою у судовому засіданні, з якої вбачається, що між спірними домами мається протипожежна відстань біля 2 метрів ( експертизою встановлено що фактично відстань складає 2,65 м), у той час як відповідно до ДБН 360-92**, п.3.25 та додатку 3.1 протипожежні розриви між будинками при 3-му ступені вогнестійкості повинні бути не менш, ніж 8 метрів. /Т.2 а.с. 244, Т.1 а.с. 32/

Зазначені обставини свідчать про те, що дійсна відстань між прибудовою «а 1-1» та житловим будинком АДРЕСА_2 , тобто будинком належним, ОСОБА_1 складає 2,65 м. (висновок експерта а.с.18), що не відповідає вище встановленим протипожежним нормам.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо його збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту чи побудований з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Згідно до вимог зазначеної норми права спірний об`єкт, тобто прибудова «а 1-1» є самочинним об`єктом, тобто об`єктом збудованим без належного дозволу та з істотними порушеннями правил ДБН.

Досліджені докази свідчать про те, що самочинно збудований об`єкт, тобто прибудова «а 1-1» порушує пожарну безпеку житлового будинку ОСОБА_1 ..

А в такому випадку та у відповідності ч. 3 ст.376 ЦК України, якщо самочинний об`єкт порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою яка здійснила самочинне будівництво, або за його рахунок (правовий висновок ВС від 10.10.2018 року № 520/17520/14-ц)

Тому не відповідає дійсності і твердження відповідачки відносно того, що у ОСОБА_1 відсутнє право на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, оскільки питання про знесення самочинного будівництва належить до відповідних державних органів.

За змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництв інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Це правовий висновок Верховного Суду у справі № 458/1173/14-ц., тобто вимоги про знесення самочинного будівництва мають заявляти інші особи за умови доведення порушення їх прав.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідачка влаштувала зливну яму для септику(каналізаційний сток) хоча і на своїй земельній ділянці, але з порушенням норм ДБН, що також порушує права позивача, оскільки неприємні запахи каналізації розповсюджуються, як у дворі так і належному йому житловому будинку, він не має можливості провітрювати приміщення свого житлового будинку. Згідно висновку експерта відстань зливної ями до стіни житлового будинку АДРЕСА_2 ( будинку належному ОСОБА_1 ) стіна приміщення кухні 2-2) складає 4,15 м, а до віконного отвору (кімната 2-5) 5,40 м, що є порушенням п. 6.1.41 ДБН Б 2.2:2018 «Планування і забудова територій», у той час як відстань від септику до житлового будинку або літньої кухні повинна бути не менш за 5,0 м. Крім того, у зливну яму відбувається злив побутових стоків та каналізації, що також є порушенням п. 6.1.42. ДБН Б 22-12-2018 «Планування і забудова територій» (а.с.12 висновку експерта). Більш того, згідно висновку експерта на питання 6 (причини сирості та руйнування житлового будинку АДРЕСА_2 ) експертом зазначено, що під часу візуального огляду АДРЕСА_2 , встановлено, що мають місце пошкодження на зовнішній стіні приміщень 1-5 та 1-6, а також віконному відкосі (приміщення 1-5) у вигляді плям темного та чорного кольору (фото (17-19), а також встановлено, що біля зовнішньої стіни будинку ОСОБА_1 відсутня відмостка, яка захищає фундамент будівлі від негативного впливу зовнішніх факторів ( дощ, сніг, опади) (фото № 20-23), та те, що відмостка знаходиться у стані руйнування та не виконує свого призначення(фото 23). Експерт зазначив також, що доступу до зовнішньої стіни у ОСОБА_1 не має, тому установити всі пошкодження фундаменту не представляється можливим. Тому причиною появи пошкоджень наряду з іншими причинами є також: відсутність (руйнування) відмостки, розташування септику з порушенням норм ДБН, невідповідна відстань між будинком АДРЕСА_2 та самовільною прибудовою «а1 -1»належна до житлового будинку АДРЕСА_1 природний уклін у глибину двора, без влаштування водовідведення у житловому будинку АДРЕСА_1 , якій належить ОСОБА_2 (а.с. 18 оборот висновку експерта) плохе провітрювання приміщен А також експерт зазначив, що пошкодження фундаменту не можливо встановити, у зв`язку з відсутністю доступу ОСОБА_1 разом з експертом до зовнішньої стіни його будинку. /Т.2 а.с. 92-100/. Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивач надав суду цілий ряд доказів, які свідчать про те, що сирість, темні плями на вікнах та зовнішній стіні його житлового будинку, неприємні запахи з каналізації пов`язанні з винними діями відповідачки з причин зазначених експертом.

Також дані обставини у судовому засіданні підтвердили наступні свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які постійно проживають у частині належній третій особі по справі, ОСОБА_3 ..

Крім того, відповідачка без відповідного дозволу самочинно влаштувала у несучій стіні приміщень 1-1 та 1-4 житлового будинку АДРЕСА_1 віконний отвір та дверний отвір, що також порушують право власності ОСОБА_1 , оскільки постійно створює пожежну безпеку для нього. Даний факт підтверджується представником КП ММБТІ, Рябініним, допитаним у судовому засіданні у якості спеціаліста при дослідженні інвентарної справи. З його допиту у судовому засіданні було встановлено, що дозвіл на переобладнання та реконструкцію будинку на дві окремі частині з окремими входами у матеріалах інвентарної справи відсутній також дана обставина встановлена довідкою КП ММБТІ від 24.03.2016 року № 736 дослідженою у судовому засіданні, з якої теж вбачається, що відповідачка дозволу на переобладнання та реконструкцію будинку на дві окремі частині з окремими входами не мала. Більш того, така реконструкція не відповідає вимогам ДБН В 1.1-7-2002 « Пожежна безпека об`єктів будівництва» та знижує пожежну безпеку сусіднього будинку, належного ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою начальника Мелітопольського міськрайонного управління ГУ ДСНС України у Запорізькій області за № 1/2/1493 від 20.08.2019 року. /Т.1 а.с 29, Т.2 а.с.244/

Крім того, безпідставне твердження відповідачки про те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 від 12.09.2014 року та свідоцтво про право власності на його житловий будинок від 09.09.2015 року є незаконними, тому вона оскаржила їх до суду, оскільки незважаючи на її звернення до суду з цих підстав їх не скасовано до теперішнього часу, а тому на час розгляду даної цивільної справи вони є законними.

У судовому засіданні також встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 07.09.2011 року за позовом ОСОБА_1 було скасовано державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , оскільки під час приватизації цієї земельної ділянки з ОСОБА_1 не було погоджено зовнішніх меж спірної земельної ділянки та даним рішенням суду було зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні домоволодінням, шляхом забезпечення йому доступу до його стін будинку для можливості догляду за будинком та здійснення капітального ремонту. Однак, незважаючи на те, що дане рішення суду набрало законної чинності та на підставі виконавчого листа було відкрито провадження про його примусове виконання у частині усунення перешкод ОСОБА_1 в обслуговуванні житлового будинку, яке було виконано держаним виконавцем та закрито 17.05.2012, але після його закриття ОСОБА_1 не має вільного доступу для обслуговування стіни належного йому будинку, оскільки на наступний день, після закриття виконавчого провадження, тобто 18.05.2012 відповідачка змінила замок на встановленій калитці та знову позбавила ОСОБА_1 на вільний доступ до належної йому стіни житлового будинку. А всі наступні його дії на поновлення цього виконавчого провадження були безрезультатними, що підтверджується копіями наступних документів: заяви про видачу виконавчого листа від 03.10.2014 року, постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.10.2014 року з копією виконавчого листа, заяви про видачу виконавчого листа від 21.03.2016, письмовою відповіддю про відмову у відкритті провадження від 13.04.2016. /Т.3 а.с. 32-41/

Вищезазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 після постановлення рішення суду від 2011 року по теперішній час фактично не має доступу до стіни належного йому будинку. Дана обставина також підтверджується и висновком експерта від 04.06.2019, оскільки ключ від металевої калітки, у ОСОБА_1 відсутній, а на території двору ОСОБА_2 знаходиться постійно собака, яку вона утримує без прив`язі. Дані обставини у судовому засіданні підтверджуються також свідком ОСОБА_11 . Позивач не може відремонтувати відмостку з вини відповідачки, що свідчить про її винні дії в тому руйнуванню будинку, на які послався експерт у своєму висновку.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частин першої, п`ятої, шостої та сьомої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрат на правничу допомогу в розмірі 4500,00грн., оскільки їх сплата підтверджується угодою про надання правової допомоги №34 від 23.08.2017р., розрахунком обсягу та вартості відповідних послуг, актом надання послуг від 03.12.2019р. та квитанцією №34 від 23.08.2017 про їх фактичну оплату, які суд вважає належними та допустимими доказами, а також витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 18200,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Мелітопольська міська рада Запорізької області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, про знесення самочинно забудованого нерухомого майна, - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 :

- знести за власний рахунок самочинну прибудову «а 1-1» до житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- демонтувати та засипати зливну яму для септику, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- закласти в стіні дверний отвір та заштукатурити ділянку стіни закладеного отвору з боку приміщення 1-1;

- закласти в стіні віконний отвір та заштукатурити ділянку стіни закладеного отвору з боку приміщення 1-4 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 23340 (двадцять три тисячі триста сорок) гривень 00 копійок з яких: 640,00грн. - витрати пов`язанні зі сплатою судового збору; 18200,00грн. витрати за проведення експертизи; 4500,00грн. витрати на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 20.02.2020.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Мелітопольська міська рада Запорізької області, адреса місцезнаходження: Запорізька область, м. Мелітополь, Михайла Грушевського, 5;

ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: