ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1116/19 Номер провадження 22-ц/814/1829/20Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник позивача адвокат Шевченко А.В.

представник відповідача адвокат Болгар О.А.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року, ухвалене суддею Маханьковим О.В., повний текст рішення складено 18 листопада 2019 року

у справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з останнього на свою користь штраф та пеню у розмірі 652 187,36 грн. за несвоєчасну сплату підприємством загальнообов`язкових платежів, витрати зі сплати судового збору та судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Позовна заява мотивована тим, що ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» зареєстроване у Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві від 19.03.1992 р. за №0095-1563-П, взято на податковий облік до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м .Києві від 02.06.1990 за №47, податкова адреса підприємства: 03151, Київ-151, вул. Вінницька, 14/39. Директором ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» у період з 12.03.2013 р. по 14.09.2014 р. був ОСОБА_1 , який призначений на посаду згідно наказу №5-ДП від 12.03.2013 р. Так, на ОСОБА_1 , як службову особу суб`єкта підприємницької діяльності України, в силу покладених та виконуваних ним організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, відповідно до чинних законодавчих актів України з 12.03.2013 покладено правовий обов`язок своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який виконується в першу чергу і має пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати. Проте, будучи службовою особою підприємства, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, а саме, що у результаті ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фондів соціального страхування не надходять кошти та держава позбавляється можливості на належному рівні виконувати функції соціального захисту населення, усвідомлюючи покладений на нього обов`язок сплачувати зазначені внески та маючи реальну можливість забезпечувати його сплату, ОСОБА_1 сформував заборгованість у наступних періодах: вересень 2013 року - 47 073,37 грн., жовтень 2013 року 68 435,47 грн., листопад 2013 року - 72 726,35 грн., грудень 2013 року - 74 489,09 грн., січень 2014 року - 66 314,99 грн., лютий 2014 року - 60 568,96 грн., березень 2014 року - 59 614,47 грн., квітень 2014 року - 55 897,91 грн., травень 2014 року - 51 744,23 грн., червень 2014 року - 51 771,44 грн., липень 2014 року - 61 347,92 грн., серпень 2014 року - 54 580,26 грн., вересень 2014 року 56 703,21 грн. Так, ОСОБА_1 , будучи директором ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України», здійснюючи господарську діяльність, здійснював фінансово-господарські операції, у тому числі й з придбання ТМЦ, з метою отримання прибутку та відображав суми операцій в податкових деклараціях та у подальшому не сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при нарахуванні та виплаті заробітної платні працівникам ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України». Відділом управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві складено аналітичну довідку від 13.03.2017 року, що підтверджує факт існування заборгованості по єдиному соціальному внеску ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» у розмірі 793 838,35 грн. за період з 12.03.2013 р. по 08.09.2014 р. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у справі №760/9574/17 встановлено, що у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що дійсно мала місце не сплата до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів на суму 793 838,35 грн. за період з березня 2013 по вересень 2014 року і розуміє, що саме як директор ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» повинен був слідкувати за вчасністю сплати податків та внесків до бюджету держави та фондів. Окрім того, вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-1 КК України, повністю доведено і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, що у свою чергу досліджено та встановлено Солом`янським районним судом м. Києва. Невиконання ОСОБА_1 покладених на нього прямих обов`язків зі сплати податків та зборів спричинило негативні наслідки для ДП Міністерства оборони України «Київський механічний завод». Таким чином, неналежним виконанням своїх обов`язків на посаді директора ДП МОУ «Київський механічний завод» ОСОБА_1 призвело до накладення на підприємство додаткового майнового тягара, який полягає у накладенні штрафу та пені на суму 652 187,36 грн. за несвоєчасну сплату ОСОБА_1 загальнообов`язкових податків та платежів. Станом на день звернення до суду ДП МОУ «Київський механічний завод» у повній мірі виконало зобов`язання зі сплати загальнообов`язкових податків, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь штраф та пеню за несвоєчасну сплату підприємством загальнообов`язкових платежів у розмірі 652 187,36 грн.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» штраф та пеню за несвоєчасну сплату підприємством загальнообов`язкових платежів у сумі 652 187,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» витрати зі сплати судового збору в сумі 9 782,82 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 , будучи службовою особою підприємства, допустив виникнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фондів соціального страхування. Відповідно до вимог зі сплати боргу (недоїмки) та відкритих виконавчих проваджень неналежне виконання гр. ОСОБА_1 обов`язків директора ДП МОУ «Київський механічний завод» призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету загальнообов`язкових платежів у загальній сумі 1 446 025,71 грн., включаючи штрафні санкції та пеню у сумі 652 187,36 грн. Станом на день ухвалення рішення суду ДП МОУ «Київський механічний завод» у повному обсязі розрахувалося з державою в особі Державної фіскальної служби України та не має заборгованостей по сплаті ЄСВ. Таким чином, неналежним виконанням своїх обов`язків на посаді директора ДП МОУ «Київський механічний завод» ОСОБА_1 призвело до накладення на підприємство додаткового майнового тягара, який полягає у накладенні штрафу та пені за несвоєчасну сплату загальнообов`язкових податків та платежів на суму 652 187,36 грн. Саме ця сума підлягає стягненню з колишнього директора підприємства ОСОБА_1 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року у справі №536/1116/19. Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року залишена без задоволення (т.1 а.с. 228).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наказом від 12.03.2013 року на нього було покладено тимчасове виконання обов`язків до укладення контракту з новим керівником. Контракт з ним не укладався, посадова інструкція, яка б визначала перелік обов`язків як виконуючого директора ДП МОУ «Київський механічний завод», затверджена не була. Зазначає, що суд не звернув уваги, що виконуючи обов`язки директора ДП МОУ «Київський механічний завод», він не був у категорії службової особи, тим паче суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки позивач є державним підприємством. Вважає, що у рішенні суду першої інстанції, керуючись лише текстом позовної заяви ДП МОУ «Київський механічний завод», не вивчаючи матеріали справи, безпідставно зроблено висновок, що відділом управління ГУ ДФС у м. Києві складено аналітичну довідку від 13.03.2017 року, що підтверджує факт існування заборгованості по єдиному соціальному внеску ДП МОУ «Київський механічний завод» в сумі 793 838,35 грн. за період з 12.03.2013 року по 08.09.2014 року. Проте, у матеріалах справи вказана довідка відсутня. Крім того, відповідно до акту прийому передачі справ та посади ДП МОУ «Київський механічний завод» від 12.03.2013 року, за результатами проведеної інвентаризації розрахунків із заробітної плати, з бюджетом та з пенсійним фондом станом на 01.05.2013 року виявлено: заборгованість із заробітної плати в сумі 252,3 тис. грн.; заборгованість з єдиного соціального внеску в сумі 157,7 тис. грн.; заборгованість зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України в сумі 80,4 тис. грн.; заборгованість з обов`язкових платежів до державного та місцевого бюджетів 624,6 тис. грн. Причинами виникнення зазначених заборгованостей була бездіяльність попереднього керівництва, внаслідок чого, 08.01.2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/201/13 за поданням Державної податкової інспекції у Солом`янському районі м. Києва було зупинено видаткові операції на рахунках підприємства у зв`язку з наявністю податкового боргу у розмірі 446 791,08 грн., що фактично унеможливило подальшу діяльність підприємства. Просив прийняти та надати оцінку вказаному акту прийому передачі, як доказу по справі. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у приєднаних до матеріалів справи постановах про відкриття виконавчих проваджень за період з 2015 по 2019 рік зазначено різні суми боргу на вимогу ДПІ у Солом`янському районі м. Київа ГУ ДФС у м. Києві і відповідно неможливо встановити, яким чином було розраховано суму 652 187,36 грн., а також, вказує, що з нього судовим рішенням стягується саме штраф та пеня за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування. Відповідно до вказаних документів, заборгованості у вигляді штрафу та пені за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування не існувало. При цьому судом не було встановлено, яку суму складає штраф, а яку пеня із загальної суми 652 187, 36 грн. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення, що повністю відтворює зміст позовної заяви ДП МОУ «Київський механічний завод», без з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП Міністерства оборони України «Київський механічний завод» просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимога апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що з 12.03.2013 р. на ОСОБА_1 відповідно до Положення, посадових інструкцій та згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-V1 як на директора ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» покладено правовий обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати цей внесок (т. 1 а.с. 37).

ОСОБА_1 , будучи директором ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України», здійснюючи господарську діяльність, здійснював фінансово-господарські операції, у тому числі й з придбання ТМЦ, з метою отримання прибутку та відображав суми операцій в податкових деклараціях та в подальшому не сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при нарахуванні та виплаті заробітної платні працівникам ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України».

ОСОБА_1 , будучи службовою особою підприємства, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, а саме, що в результаті ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фондів соціального страхування не надходять кошти та держава позбавляється можливості на належному рівні виконувати функції соціального захисту населення, усвідомлюючи покладений на нього обов`язок сплачувати зазначені внески та маючи реальну можливість забезпечувати його сплату, сформував заборгованість в наступних періодах: вересень 2013 року - 47 073,37 грн., жовтень 2013 року - 68435,47 грн., листопад 2013 року - 72 726,35 грн., грудень 2013 року - 74 489,09 грн., січень 2014 року - 66 314,99 грн., лютий 2014 року - 60 568,96 грн., березень 2014 року - 59 614,47 грн., квітень 2014 року - 55 897,91 грн., травень 2014 року - 51 744,23 грн., червень 2014 року - 51 771,44 грн., липень 2014 року - 61 347,92 грн., серпень 2014 року - 54 580,26 грн., вересень 2014 року 56 703,21 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відділом управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві складено аналітичну довідку від 13.03.2017 року, що підтверджує факт існування заборгованості по єдиному соціальному внеску ДП «Київський механічний завод Міністерства оборони України» в сумі 793 838,35 грн. за період з 12.03.2013 по 08.09.2014.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями про кримінальне провадження, внесеними до ЄРДР за №0000024 від 22.03.2017 р.

Підставою спору між сторонами стала відмова ОСОБА_1 відшкодувати ДП МОУ «Київський механічний завод» у добровільному порядку майнової шкоди, завданої неналежним виконанням своїх обов`язків на посаді директора ДП МОУ «Київський механічний завод», що призвело до накладення на підприємство штрафу та пені за несвоєчасну сплату ОСОБА_1 загальнообов`язкових податків та платежів на суму 652 187,36 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ЦК України.

За несвоєчасну, не в повному обсязі сплату (перерахування) єдиного внеску передбачено застосування до платників фінансових санкцій, а для посадових осіб, винних у порушенні - дисциплінарна, адміністративна, цивільно-правова або кримінальна відповідальність (ч. 11 ст. 9 Закону № 2464).

Так, єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника податків. Це передбачено ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі Закон № 2464).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх обов`язків на посаді директора ДП МОУ «Київський механічний завод», у підприємства виник обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску на загально обов`язкове державне страхування та, відповідно накладалися штраф та пеня за їх несвоєчасну сплату у розмірах, встановлених чинним законодавством України. Станом на день розгляду справи ДП МОУ «Київський механічний завод» у повному обсязі розрахувалося з державою в особі Державної фіскальної служби України та не має заборгованостей по сплаті ЄСВ. Проте, відповідно до вимог зі сплати боргу (недоїмки) та відкритих виконавчих проваджень (копії яких додаються до матеріалів справи) неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків директора ДП МОУ «Київський механічний завод» призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету загальнообов`язкових платежів на загальну суму 1 446 025,71 грн., включаючи штрафні санкції та пеню у сумі 652 187,36 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача штрафу та пені у загальному розмірі 652 187,36 грн. за несвоєчасну сплату ЄСВ у період з 12.03.2013 р. по 14.09.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з наказу Міністра оборони України від 12.03.2013 року №5-ДП покладено тимчасове виконання обов`язків директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» на заступника директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» Батка Сергія Олександровича до укладення контракту з новим керівником (за його згодою) (т.1 а.с. 39).

Згідно наказу директора ДП «Київський механічний завод» від 15.03.2013 р. №18 15.03.2013 р. ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» (т.1 а.с. 38).

З наказу директора ДП «Київський механічний завод» від 19.1.2014 р. №71 вбачається, що наказом Міністра оборони України від 08.09.2014 р. №22 ОСОБА_1 звільнено відтимчасового виконання обов`язків директора заводу і встановлено повернутися до виконання обов`язків за посадою заступника директора з матеріально-технічного постачання та тим же наказом ОСОБА_1 звільнено з 09.09.2014 р. (т.1 а.с. 9).

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 у період часу з 12.03.2013 р. по 08.09.2014 року перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод», а не директора заводу, як це встановив суд першої інстанції.

У позові позивач вказав, що у зв`язку з невиконанням відповідачем покладених на нього обов`язків, йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 652 187,36 грн. та до ОСОБА_1 як до колишнього директора заводу відповідно до чинного законодавства може бути застосована цивільно-правова відповідальність на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції також застосував вище вказану норму матеріального права, виходячи з того, що між сторонами виник цивільно-правовий спір, проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, виходячи з природи спірних правовідносин, суд вирішує, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Виходячи зі змісту позовних вимог та природи спірних правовідносин, вбачається, що у даному випадку має місце спір трудовий, а саме покладення на працівника матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству у випадку, коли шкода завдана діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, тобто згідно п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, яка передбачає випадки повної матеріальної відповідальності, а саме відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

По справі вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2017 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 212-1 ч. 1 КК України (умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів)), кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 212-1 ч. 1 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000024 від 22 березня 2017 року закрите (т.1 а.с. 45-47).

Із вказаної ухвали суду вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором ДП «Київський механічний завод» не сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при нарахуванні та виплаті заробвтної плати працівникам ДП «Київський механічний завод» та допустив заборгованість у період: вересень 2013 року - 47 073,37 грн., жовтень 2013 року - 68435,47 грн., листопад 2013 року - 72 726,35 грн., грудень 2013 року - 74 489,09 грн., січень 2014 року - 66 314,99 грн., лютий 2014 року - 60 568,96 грн., березень 2014 року - 59 614,47 грн., квітень 2014 року - 55 897,91 грн., травень 2014 року - 51 744,23 грн., червень 2014 року - 51 771,44 грн., липень 2014 року - 61 347,92 грн., серпень 2014 року - 54 580,26 грн., вересень 2014 року 56 703,21 грн. Підприємство в повному обсязі погасило суму завданих державі збитків, а саме грошові кошти в загальному розмірі 793 838,35 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №26 від 06.02.2014, №1107694 від 17.05.2013, №3 від 24.04.2013, №2 від 30.04.2013, №4 від 30.04.2013, №1107693 від 17.05.2013, №5 від 22.05.2013, №8 від 24.05.2013, №6 від 31.05.2013, №9 від 03.06.2013, №8 від 06.06.2013, №1368184 від 14.06.2013, №11 від 14.06.2013, №1368189 від 18.06.2013, №16 від 27.06.2013, №23 від 05.07.2013, №43 від 26.07.2013, №10 від 01.08.2013, №67 від 16.08.2013, №73 від 20.08.2013, №1660469 від 20.08.2013, №90 від 03.09.2013, №1660468 від 03.09.2013, №94 від 06.09.2013, №1660502 від 23.09.2013, №1660528 від 01.10.2013, №2540252 від 24.10.2013, №11 від 25.11.2013, №2842001 від 02.12.2013, №13 від 12.12.2013, №1 від 23.01.2014, №3 від 05.02.2014, №51 від 13.02.2014, №69 від 06.03.2014, №70 від 06.03.2014, №5 від 20.03.2014, №81 від 20.03.2014, №24 від 16.04.2014, №7 від 30.04.2014, №20 від 06.05.2014, №9 від 02.06.2014, №11 від 06.08.2014, №78 від 01.10.2014, №174 від 01.10.2014, №109 від 15.10.2014, №173 від 15.10.2014, №120 від 27.10.2014, №171 від 27.10.2014, №194 від 03.11.2014, №195 від 03.11.2014, №201 від 05.11.2014, №202 від 05.11.2014, №220 від 11.11.2014, №221 від 11.11.2014, №13 від 27.11.2014, №297 від 04.12.2014, №296 від 08.12.2014, №229 від 09.12.2014, №18 від 10.12.2014.

За змістом ч.1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

За ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (ч. 3 ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України.

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої діями працівника, суди повинні перевіряти, чи додержався власник або уповноважений ним орган установленого статтею 233 КЗпП України річного строку з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення до суду з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, завданої працівником.

При ухваленні судового рішення у справі, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги КЗпП України.

На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу та пені у загальному розмірі 652 187,36 грн. за несвоєчасну сплату ЄСВ у період з 12.03.2013 р. по 14.09.2014 р.позивач надав суду ксерокопіїї:

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.09.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 77 091,26 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №49495287 від 01.12.2015 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу у розмірі 77 091,26 грн. (т.1 а.с. 49,50);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 563 302,22 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №48026010 від 08.07.2015 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь держави боргу у розмірі 563 302,22 грн. (т.1 а.с. 51-52,53);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 66 492,45 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №48659485 від 09.09.2015 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь держави боргу у розмірі 66 492,45 грн. (т.1 а.с. 54, 55);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 111 442,78 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №50064923 від 07.02.2016 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу у розмірі 111 442,78 грн. (т.1 а.с. 56, 57);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.12.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 68 756,37 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №50066550 від 08.02.2016 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу у розмірі 68 756,37 грн. (т.1 а.с. 58-59, 60);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.10.2015 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться розмір недоїмки 29 937,24 грн., штраф 0,00 грн., пеня - 0,00 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №50114015 від 11.02.2016 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу у розмірі 29 937,24 грн. (т.1 а.с. 61-62, 63);

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2016 р. №Ю-6773-23 У, в якій значиться сума боргу - 529 003,39 грн., розмір недоїмки 154 051,74 грн., штраф 108, 563,63 грн., пеня - 266 388,02 грн. та постанови про відкриття виконавчого провадження №51812631 від 02.08.2016 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу у розмірі 529 003,39 грн. (т.1 а.с. 64,65);

постанови про відкриття виконавчого провадження №57440990 від 17.10.2018 р. про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь держави боргу у розмірі 56 234,98 грн. (т.1 а.с. 66), вимога про сплату боргу (недоїмки) не надана.

Таким чином, позивачем надано вимоги про сплату боргу (недоїмки) та постанови про відкриття виконавчих проваджень всього на суму 1 502 260,69 грн., з яких вбачається, що штраф складає 108 563,63 грн., пеня - 266 388,02 грн., при цьому, позивачем заявлена вимога про стягнення штрафу та пені у загальному розмірі 652 187,36 грн. (без розмежування розміру штрафу та розміру пені).

Згідно п.1,2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції від 01.01.2013 року, яка діяла на час призначення відповідача на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод», платники єдиного внеску, якими відповідно до п.1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно ч. 11 ст. 9 вказаного Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 12 ст. 10 цього Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ч. 1-5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції від 01.01.2013 року, яка діяла на час призначення відповідача на вказану посаду, рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 10 ст. 25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 2 ч. 11 ст. 25 цього Закону територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно ч. 13 ст. 25 цього Закону нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку

внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно ч. 14 ст. 25 цього Закону про нарахування пені та застосування штрафів,

передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, приймає рішення, яке протягом трьох

робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів Пенсійного фонду, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску.

Згідно ч. 15 ст. 25 цього Закону рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Згідно ч. 16. ст. 25 цього Закону строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З 09.09.2013 р. по 29.05.2015 р., тобто під час виконання відповідачем тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод», діяла «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затверджена наказом Міністерства доходів та зборів № 455 від 09.09.2013 р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 р. за № 1622/24154.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 затверджено «Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953, яка з 29.05.2015 р. є чинною на даний час.

Згідно п. 2 розділу VI, який визначає порядок стягнення заборгованості з платників, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно п. 3 вказаного розділу органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно пункту 1 розділу VII вказаної Інструкції, яка передбачає фінансові санкції, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно підпункту 2 пункту 2 вказаного розділу згідно з ч. 11 ст. 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди. Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції,- календарний квартал.

Згідно пункту 7 вказаного розділу рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів. За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

Згідно пункту 10 вказаного розділу рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів є виконавчим документом.

Згідно пункту 11 цього розділу у разі якщо платник єдиного внеску чи банк отримали рішення про нарахування пені та/або застосування штрафів і не сплатили зазначені в них суми протягом 10 календарних днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний орган доходів і зборів про його оскарження, то таке рішення орган доходів і зборів: вносить до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє його до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);надсилає його в порядку, встановленому законом до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Згідно пункту 12 цього розділу суми штрафів та нарахованої пені, застосовані за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в тому самому порядку, що і суми недоїмки зі сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату боргу (недоїмки), якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Згідно пункту 13 цього розділу строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Таким чином, у відповідності до положень «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449, орган доходів і зборів складає рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції, яке є виконавчим документов, також виконавчим документом є вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки), до якої включаються нараховані суми пені та застосовані штрафи.

31.08.2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Шевченка А.В. про визнання причини неподання доказів поважними та про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії листа ГУ ДПС у м. Києві за №3065/АДВ/26-15-33-08-15 від 25.08.2020 на адвокатський запит від 18.08.2020 за №18/08-20, копії рішення №000134103 від 03.03.2016 р. з розрахунком штрафної санкції, копії вимоги №Ю-6773-23У від 08.07.2016 р., копії постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 09.08.2016 р., роздруківки інформації з веб-сайту Єдиного реєстру боржників, копії повідомлення ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 р. (т.2 а.с. 71-89).

Дослідивши вказані докази, вбачається, що рішенням № від 03.03.2016 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (додаток 12 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, підпункт 2 пункту 2 розділу VII) на підставі частини 10 та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до 9540881 державне підприємство «Київський механічний завод» Міністерства оборони України штраф у розмірі 108 563,63 грн. за період з 23.07.2013 р. до 20.11.2015 р. та нарахована пеня у розмірі 266 388,02 грн., всього у розмірі 374 951,65 грн., що виходить за межі повноважень відповідача, який по 08.09.2014 року перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод».

У вказаному клопотанні представник позивача зазначає про те, що за період перебування відповідача на посаді з 23.07.2013 р. по 09.09.2014 р. ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві застосувало до державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» штраф у розмірі 84 759,23 грн. та пеню 192 386,79 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а всього у розмірі 277 146,02 грн. (т.2 а.с. 71-73).

10.09.2020 р. від представника позивача до апеляційного суду надійшов детальний розрахунок штрафу у розмірі 84 759,23 грн. та пені у розмірі 192 386,79 грн. за несвоєчасну сплату підприємством загальнообов`язкових платежів (т.2 а.с. 118-125).

З матеріалів справи вбачається, щопостановою від 02.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51812631 від 02.08.2016 р. з виконання вимоги № Ю-6773-23У, виданої 08.07.2016 р., в якій значиться загальна сума боргу - 529 003,39 грн., у т.ч., розмір недоїмки 154 051,74 грн., штраф 108, 563,63 грн., пеня - 266 388,02 грн., про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь ДПІ у Солом`янскому районі ГУ ДФС у м. Києві боргу всього у розмірі 529 003,39 грн. (т.1 а.с. 64,65).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 09.08.2016 року приєднано виконавче провадження №51812631 з примусового виконання вимоги № Ю-6773-23У, виданої 08.07.2016 року ДПІ у Солом`янському районі м. Києва про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь держави боргу у сумі 529 003,39 грн., до зведеного виконавчого провадження №40468505, яке веде Солом`янський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (т.2 а.с. 132).

Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 08.02.2019 року виконаче провадження з примусового виконання вимоги № Ю-6773-23У, виданої 08.07.2016 року ДПІ у Солом`янському районі м. Києва про стягнення з ДП КМЗ МОУ на користь держави боргу у сумі 529 003,39 грн. закінчено на підставі того, що рішення повно фактично виконано (т.2 а.с. 134).

З повідомлення ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 р. на адресу Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві вбачається, що державне підприємство «Київський механічний завод» Міністерства оборони України відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів та зборів платник 01.02.2019 року повністю погасив борг у сумі 2 077 916,75 грн., вимоги, у т.ч. і вимогу від 08.07.2016 р. №Ю-6773-23У - вважати відкликаною (т.1 а.с. 95).

Таким чином вбачається, що платник державне підприємство «Київський механічний завод» Міністерства оборони України 01.02.2019 року повністю погасив борг, у т.ч. і сплатив штраф у розмірі 84 759,23 грн. та пеню у розмірі 192 386,79 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а всього у розмірі 277 146,02 грн., який припадає на період з 23.07.2013 р. по 09.09.2014 р. перебування відповідача на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Київський механічний завод» Міністерства оборони України, а з даним позовом позивач звернувся 24.07.2019 року, тобто у межах одного року, передбаченогоч. 3 ст. 233 КЗпП України, згідно якої для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 380/1242/16-ц.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

У наведеному детальному розрахунку штрафу та пені позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі 84 759,23 грн., пеню у розмірі 192 386,79 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та 27 714 грн. витрат по сплаті виконавчого збору по виконавчому провадженню№51812631.

Колегія судддів приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення штрафу у розмірі 84 759,23 грн. та пені у розмірі 192 386,79 грн. є доведеними та підлягають задоволенню. При ухваленні судового рішення судом першої інстанції не були розмежовані вимоги позивача щодо стягнення недоїмки та щодо стягнення штрафу та пені, судом не був врахований період перебування відповідача на займаній посаді, не були дослідженні належним чином надані докази в цій частині та не надана їм відповідна правова оцінка.

Решта позовних вимог у розмірі 375 041,34 грн. (652 187,36 грн. - 277 146,02 грн.) є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Проте, в частині вимог позивача про стягнення витрат по сплаті виконавчого збору у розмірі 27 714 грн. по виконавчому провадженню №51812631 колегія суддів приходить до висновку про те, що вона виходить за межі позовних вимог, оскільки така вимога не була заявлена у позовній заяві від 24.07.2019 року, не була предметом дослідження судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відповідачем не був укладений контракт, що посадова інструкція не була затверджена, яка б визначала перелік його обов`язік як виконуючого директора підприємства, у наказі не було зазначено, з якої дати на відповідача покладено тимчасове виконання обов`язків директора, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2013 року ОСОБА_1 видав наказ №18 (по особовому складу), у якому вказав, що згідно наказу Міністра оборони України від 12.03.2013 р. №5 15.03.2013 року приступає до тимчасового виконання обов`язків директора ДП Міністрерства оборони України «Київський механічний завод» (т.1 а.с. 38), що вказує на те, що з 15.03.2013 р. відповідач дійсно перебував на цій посаді та виконував обов`язки директора, до яких входило, у т.ч.нарахування і сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, шо судом першої інстанції не вивчено ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2017 р., в якій зазначено, що «на даний час підприємство в повному обсязі погасило завдані державі збитки, а саме грошові кошти в загальному розмірі 793 838,35 грн.», оскільки вказана сума є заборгованістю по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка утворилася за час перебування відповідача на посаді тимчасового виконуючого обов`язки директора підприємства, а предметом спору є стягнення нарахованих штрафу та пені згідно вимоги вимоги № Ю-6773-23У, виданої 08.07.2016 р., в якій значиться загальна сума боргу - 529 003,39 грн., у т.ч., розмір недоїмки 154 051,74 грн., штраф 108, 563,63 грн., пеня - 266 388,02 грн. (т.1 а.с. 65).

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

По справі вбачається, що позивач сплатив 9 782,82 грн. судового збору при пред`явленні позову (т.1 а.с.1, 97), відповідач сплатив 14 674,50 грн. судового збору при подачі апеляційної скарги (т.2 а.с.1,23).

Застосовуючи пропорційність щодо розміру задоволених позовних вимог та взаємозалік розміру судового збору, який підлягає стягненню при вирішенні спору, остаточно підлягає стягненню з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 4 280,14 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Державного підприємства «Київський механічний завод» Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені всього у розмірі 652 187,36 грн. за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» штраф у розмірі 84 759,23 грн. та пеню у розмірі 192 386,79 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а всього у розмірі 277 146,02 грн.

У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 375 041,34 грн. відмовити.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» на користь ОСОБА_1 різницю сплаченого судового збору у розмірі 4 280,14 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов