22-ц/804/987/20
242/4202/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„25 лютого 2020 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 242/4202/19
Номер провадження 22-ц/804/987/20
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.
за участю секретаря: Єфремової О.В.
учасники справи :
позивач ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове»
відповідач ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року головуючого судді Капітонова В.І. із складанням повного тексту судового рішення 28 грудня 2019 року по цивільній справі про стягнення заборгованості,-
У липні 2019 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Михайлівська-77 м. Селидове» ( далі ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,мотивуючи вимоги тим,що відповідач проживає в квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з рішенням Селидівської міської ради від 17 жовтня 2012 року №6/29-726/4 буд. АДРЕСА_2 передано на баланс ОСББ «Михайлівська 77 м.Селидове». Протоколом загальних зборів засновників ОСББ № 2 від 13 жовтня 2012 розмір внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна з 01 квітня 2016 року затверджено у розмірі 1,6 грн/м2 загальної площі приміщення. У період з 01 липня 2015 року по 01 червня 2018 року відповідач систематично не вносить внески на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна на розрахунковий рахунок ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 824,80 грн. 19 червня 2018 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, який 05 вересня 2018 року скасовано. Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Михайлівська-77 м.Селидове» заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна у розмірі 1878,48 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року позов ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСББ «Михайлівська 77 м.Селидове» заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна у розмірі 1878, 48 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин по справі встановлених судом, порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що позивач в супереч п.2.2 розділу ІІ Статуту об`єднання свої зобов`язання в частині належного утримання будинку, забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості, не виконує. Усні звернення відповідача до уваги не приймаються, обстеження та необхідні роботи не проводяться, перерахунок по ненаданим послугам не проводиться. Внаслідок не проведення позивачем ремонтних робіт, через тріщини зовнішніх швів панелей, в її квартиру затікає вода від природних опадів, внаслідок чого в спальній кімнаті її квартири сирість, стіни покриваються грибком, зіпсовано шпалери, палас на підлозі, псуються меблі, одежа набирається вологістю, що негативно впливає на стан її здоров`я. Позивачем порушується вимоги п.2.6 розділу ІІ Статуту об`єднання, в якому зазначено, що об`єднання зобов`язане, забезпечити належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна. 15 жовтня 2018 року вона звернулася з письмовою заявою до керівництва об`єднання. Відповіді на заяву не надійшло, обстеження квартири та зовнішніх стін не проводилося. Зауважує, що позивачем системно порушуються її права,передбачені п. 2.1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в частині забезпечення прав співвласників та належного утримання багатоповерхового будинку. Також, зазначає, що судом першої інстанції не обґрунтовано відмовлено їй у допиті свідків, чим порушені її права передбачені ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Крім того, судом визнано належним доказом довідку про заборгованість, в якій зазначений головою правління ОСОБА_2 , з відтиском мокрої печатки, однак з огляду на цю довідку, фактично, підпис виконано іншою особою, що вбачається з поставленою ручкою рисочкою перед зазначенням голови правління, також судом було відхилене клопотання її представника про витребування у позивача довідки про заборгованість з уточненим розрахунком, оскільки з наданої довідки не можливо встановити реальну суму заборгованості ( не зазначено число початку періоду, не вказано розмір пільги) та витребувати інформацію щодо надання послуг по їх найменуванням та вартості. Крім того, судом стягнуто на користь позивача заборгованість в тому числі за червень 2015 року, посилаючись на розрахунок заборгованості позивача, однак фактично, за червень 2015 року внески в розмірі 53,68 грн. нею сплачено, що підтверджується абонентською книжкою ОСОБА_1 , в квитанції про сплату зазначено найменування одержувача платежу позивача, сума платежу, отримання липень 2015 року , прізвище ОСОБА_3 та відтиск печатки ОСББ, про що вона зазначала, однак судом її доводи не прийняті до уваги та надані нею докази, досліджені не були.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник голови правління ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове» Черногор М.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зокрема зазначає, що внески (збори, платежі) на утримання будинку, визначені загальними зборами ОСББ, не ототожнюються із тарифом на житлово-комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідно до статті 28 Закону Украйни «Про місцеве самоврядування» та статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підлягає встановленню органами місцевого самоврядування. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» з приводу неналежного утримання будинку та дані звернення були проігноровані. Факт несплати внесків у спірний період встановлено судом першої інстанції та не заперечувався відповідачем у судовому засіданні. Посилання відповідача на факт визнання судом першої інстанції належним та допустимим доказом довідки про заборгованість, яка на думку ОСОБА_1 підписана особою, що не має права її підписувати, не заслуговує на увагу, оскільки зазначена довідка підписана особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, оскільки відповідно до п.4 .8. Статуту ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» правління об`єднання зі свого складу обирає голову правління і його заступника. Голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів співвласників та рішень правління, діє без доручення від імені об`єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису, відповідно до п. 4.9 вказаного статуту, у відсутності голови правління його обов`язки виконує заступник. Стосовно невірного нарахування суми заборгованості, оскільки ОСОБА_1 було сплачено внесок за червень 2015 року, цей факт позивачем не заперечується. Щодо нарахування пільги, зазначає, що відповідач має хибну думку щодо розміру пільги. Із доданої до матеріалів справи довідки 268 від 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 з 29 січня 2013 року по 31 грудня 2054 року на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» призначено пільгу як сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни у розмірі 50% при сплаті за користування житлово-комунальними послугами, що не заперечується позивачем.Наявність пільги, у розмірі 25,20 грн. враховано у довідці. До апеляційної скарги додано рукописний текст поіменований у переліку додатків, як пояснення, зазначає, що на його думку, зазначений текст є таким, що не відповідає нормам процесуального законодавства, а обставини викладенні у поясненнях не мають жодного відношення до предмету спору. Враховуючі наведене просить не приймати зазначений рукописний текст до уваги під час розгляду апеляційної скарги. До того ж, разом з відзивом надано клопотання, в порядку ч. 3 ст. 359 ЦПК України, про відмову відповідачу у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні такого клопотання, у зв`язку з тим, що відомості які можуть повідомити свідки не стосуються предмету спору, визнані сторонами та не потребують доказуванню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Пивовар В.П. надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі,просили апеляційну скаргу задовольнити,рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У судовому засіданні апеляційного суду заступник голови правління ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове» Черногор М.В. підтримав доводи відзиву та заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , де зареєстрована та проживає відповідач, належить ОСОБА_1 .

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається проведення 10 жовтня 2012 року державної реєстрації ОСББ «Михайлівська-77 м.Селидове « , керівник Квятковський І.М. (згідно статуту); особа, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності ОСОБА_3 (згідно статуту) (п.4.8,4.9 Статуту об*єднання ).

Рішенням Селидівської міської ради від 17 жовтня 2012 року № 6/29-726/4 будинок АДРЕСА_2 що АДРЕСА_4 адресою: АДРЕСА_5 . Михайлівська, передано на баланс ОСББ «Михайлівська 77 м. Селидове».

Згідно з Статутом ОСББ «Михайлівська 77 м. Селидове», затвердженого загальними зборами співвласників 25 червня 2016 року, об`єднання створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та відповідно до п. 2.1. метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав співвласників, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до п. 2.3, 2.4 розділу ІІ Статуту об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту, зокрема: визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до Статуту; встановлювати розміри платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Пунктом 2.5 розділу ІІ Статуту об`єднання для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право, зокрема: вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати завдані збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та Статутом об`єднання платежі і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів.

Відповідно п. 2.2 розділу ІІ Статуту завданням та предметом діяльності об`єднання є: належне утримання будинку та при будинкової території; забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном членів об`єднання; забезпечення сприяння членами об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з п. 10.1 та п. 10.2 розділу ХI Статуту члени об`єднання мають право, зокрема: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і Статутом об`єднання; порядок здійснення прав власників визначається законодавством. Здійснення прав власника не може порушувати права інших власників.

Відповідно п. 10.3 розділу ХI Статуту член об`єднання зобов`язаний, зокрема: виконувати вимоги Статуту об`єднання; виконувати рішення статутний органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон ).

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належно якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Частиною 9 ст.10 Закону передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно ч.6 ст.13 Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реєстрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

До обов`язків співвласника ст.15 Закону відносить, зокрема, обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до ст.17 Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, в тому числі, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно ст. 20 Закону передбачено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Статтею 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах. Рішення загальних зборів, прийняті відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників. До компетенції загальних зборів співвласників відносяться визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з протоколом № 2 від 17 жовтня 2012 року установчих зборів власників квартир і нежилих приміщень, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , затверджено тариф на сплату членських внесків з утримання житла у розмірі 1,60 грн. за кв. м.

З довідки про заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що за вказаною адресою станом на 01 червня 2018 року заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна складає 1 878,48 грн.

Також, з довідки вбачається, що за вказаною адресою нараховано пільгу у розмірі 25,20 грн., яку має відповідач на підставі довідки № 0831/252 від 16 серпня 2019 року та дана пільга діє з 29 січня 2013 року по 31 грудня 2054 року у розмірі 50 відсотків при сплаті за користування житлово-комунальними послугами.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того,що відповідач як співвласник багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та власник квартири АДРЕСА_6 у зазначеному будинку ,в порушення норм чинного законодавства своїх обов*язків не виконує,внески з утримання житла не сплачує, в результаті цього за період з 01 липня 2015 року по 01 червня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 1824,80,яка підлягає стягненню на користь позивача .

З вказаним висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції .

Суд першої інстанції правильно застосував норми права та встановив фактичні обставини справи .

Відносини між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове », в тому числі і обов`язок співвласників своєчасно і в повному обсязі оплачувати належні внески і платежі, виникають на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Статуту ОСББ, в тому числі і щодо обов`язковості рішень загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків.

Як свідчать матеріали справи відповідач ОСОБА_1 у період з 01 липня 2015 року по 01 червня 2018 року , як власник жилого приміщення і співвласник ОСББ, не оплачував внески , за тарифами, які були визначені зборами співвласників , в зв`язку з чим і виникла заборгованість по внескам і платежам. Також, відповідач не скористався своїм правом на оскарження рішень зборів ОСББ, щодо порядку призначення тарифу та його складу, а тому виразив свою волю мовчазливою згодою з встановленими тарифами, внесками і платежами , їх складовою які утворились в ОСББ.

Судом не прийнято до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не надано послуги на утримання будинку у визначеному Статутом об`ємі, оскільки утримання будинку відповідно до Статуту відбувається за рахунок внесків співвласників квартир та нежитлових приміщень.

Також,судом встановлено, що відповідач у період з липня 2015 року по травень 2018 року не сплачувала внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Крім того, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» з приводу неналежного утримання будинку та дані звернення були проігноровані.

Беручи до уваги, що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення загальних зборів членів ОСББ, прийняті у межах їхніх повноважень, у даному випадку стосовно внесків і платежів на утримання спільного майна, - позов ОСББ є обґрунтованим і доведеним, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно довідки про заборгованість зі сплати внесків на утримання,експлуатацію та ремонт спільного майна , який надано позивачем , відповідачу нарахована заборгованість за період з 01 липня 2015 року по 01 червня 2018 року у загальному розмірі 1878,48 грн., при цьому щомісячне нарахування за вказаний період 78,88 грн., пільга 25,20 грн., до сплати щомісячно підлягає 53,68 грн. Сума здійсненого платежу внесків у розмірі 53,68 грн. зарахована, яка сплачена (а.с.5,61).

Доводи апелянта про те,що не врахована пільга є безпідставними ,оскільки вбачається ,що пільга у розмірі 25,20 грн. розрахована у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних, стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» соціальну норму житла в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 21 кв метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю; тобто : 31,5 кв.м. * 1,6 грн м,кв*50% = 25,20 грн., нарахування на площу поза межами соціальної норми проводиться у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи ,05 червня 2018 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05 вересня 2018 року ,скасовано судовий наказ ,виданий 19 червня 2018 року Селидівським міським судом Донецької області у справі № 242/2691/18 за заявою ОСББ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.4)

Із заяви до голови ОСББ «Михайлівська-77 м.Селидове» , ОСОБА_1 про те,що вона не є боржником ,оскільки не отримує послуг , звернулася 15 жовтня 2018 року,тобто після скасування судового наказу (а.с.37).

Жодного доказу , з приводу звернення відповідача до ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» щодо неналежного утримання будинку за спірний період відповідачем не надано.

Заяви ОСОБА_1 від 09 січня 2020 року та від 13 січня 2020 року до української акції «SOS» на захист прав людини в Україні , де відповідач вказує про те, що три роки регулярно оплачувала за квартиру, проте послуг не отримувала та 11 липня 2019 року звернулася до голови ОСББ ,з повідомленням про течу у спальній кімнаті , не охоплюють спірний період заборгованості, яка утворилася станом на 01 червня 2018 року ,а тому як довід відповідача щодо не належного утримання багатоквартирного будинку відхиляється .

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та правильність висновків суду не спростовують .

Доказів того, що позивачем не надавались послуги у вказаний період, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання щодо оплати внесків з утримання житла, відповідно до вимог закону, статуту, та згідно затвердженого в установленому порядку тарифу,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1878,48 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом дана належна правова оцінка. Аргументи відзиву на апеляційну скаргу приймаються судом апеляційної інстанції до уваги,оскільки є обґрунтованими .

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2020 року.

Судді: