Справа № 496/5072/19
Провадження № 2/496/110/20
У Х В А Л А
26 лютого 2020 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа Військова частина НОМЕР_2 , про відшкодування майнової шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача кошти за не донос речового майна у розмірі 3244 грн. 24 коп.
Згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а ч. 10 ст. 28 ЦПК України, передбачає підсудність справ за вибором позивача, відповідно до якої позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.
З позовної заяви вбачається, що останнє відоме місце знаходження (роботи) є АДРЕСА_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), що територіально відноситься до Саратського району Одеської області.
Відомостей про те, що відповідач по справі проходив службу чи проживав у Біляївському районі Одеської області суду не надано.
Вищезазначене свідчить про те, що вказана справа не підсудна Біляївському районному суду Одеської області, а підсудна Саратському районному суду Одеської області.
П. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передбачає, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, та вимоги ч. 1 ст. 27, ч. 10 ст. 28 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд вважає за необхідне передати вказану справу на розгляд Саратському районному суду Одеської області, оскільки при ухвалені по справі рішення Біляївський районний суд Одеської області не буде судом встановленим законом, оскільки дана справа йому не підсудна.
Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Цивільну справу № 496/5072/19 (провадження № 2/496/110/20) за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа Військова частина НОМЕР_2 , про відшкодування майнової шкоди, передати за підсудністю до Саратського районного суду Одеської області (вул. Крістіана Вернера, 107, м. Сарата, Одеська область, 68200).
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра