РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/39/20
Провадження № 2/327/53/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2020 року смт. Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Завіновської А.П.
при секретарях судового засідання - Літвіновій Т.А., Захаренко А.В.,
за участю представника позивача - адвоката Дурача А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Розівська районна державна адміністрація Запорізької області, про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнив, в обґрунтування якої зазначав наступне.
20.10.2015 року, у зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, було укладено додаткову угоду, згідно до якої власника ОСОБА_3 було замінено на нього (позивача у справі), як правонаступника померлої. При цьому строк і порядок внесення орендної плати залишилися, такими як були визначені у договорі оренди земельної ділянки, але було збільшено строк дії договору до 31.12.2062 року.
20.10.2015 року у зв`язку зі зміною власника Ѕ частки даної земельної ділянки, - ОСОБА_3 , було укладено додаткову угоду, згідно до якої останню було замінено на нього (позивача у справі), як правонаступника померлої. При цьому строк і порядок внесення орендної плати залишилися, такими як були визначені у договорі оренди земельної ділянки, але було збільшено строк дії договору до 31.12.2062 року.
З часу державної реєстрації вказаних договорів оренди земельних ділянок, тобто з 2013 року, відповідачем жодного разу не було внесено орендну плату.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просив:
- стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму понесених судових витрат у вигляді судового збору.
Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 17.03.2020 року (з урахуванням ухвали від 17.03.2020 року про виправлення описки) було відкрито провадження у вказаній справі і підготовче судове засідання призначено на 12 год. 00 хв. 07.04.2020 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося (а.с. 38-39, 41).
Ухвалою суду від 26.05.2020 року було закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 10.06.2020 року, по якій в подальшому неодноразово відкладався розгляд справи та у справі оголошувались перерви, останній раз на 11 год. 00 хв. 10.09.2020 року. Окрім цього, даною ухвалою (з урахуванням ухвали від 10.06.2020 року про виправлення описки) за клопотанням представника позивача - адвоката Дурача А.О., з Розівської районної державної адміністрації Запорізької області було витребувано письмові докази, а саме реєстраційні справи на спірні договори оренди земельних ділянок (а.с. 79, 93).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав повноваження на представництво його інтересів в суді своєму представнику - адвокату Дурачу А.О. (а.с. 15, 16-19, 20).
Виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання первинно здійснювався відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. (а.с. 38-39, 43). В подальшому відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано заяву, в якій останній повідомив адресу свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 51), на яку судом були направлені судові повістки.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики суду не з`явився, направлені останньому за вказаною у його заяві адресою судові повістки були повернуті до суду без вручення адресату із поміткою поштового відділення на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 86-88, 130-132, 133-135, 147-149, 161-163).
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За таких обставин, з урахуванням вказаних норм закону, відповідач ОСОБА_2 , вважається таким, що був сповіщений належним чином про час, дату і місце розгляду справи. Відзив не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, додатково повідомивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 172).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності відповідача та представника третьої особи, та за згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник позивача - адвокат Дурач А.О. в судовому засіданні підтримав позовну заяву (з урахуванням уточнень до неї) та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України).
Виходячи з положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).
Виходячи з норм частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі») (далі - Закон № 161-XIV).
Згідно до статті 13 Закону № 161-XIV , договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ст. 15 Закону № 161-XIV).
Відповідно до статті 21 Закону № 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі (ч. 1 ст. 22 Закону № 161-XIV).
Виходячи з «в» частини 1 статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
При цьому, сторони погодили, що орендна плата встановлена у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки (217 053, 60 грн.) і становить 6 511, 61 грн., щороку за загальну площу земельної ділянки і виплачується орендарем в грошовій, натуральній та відробітковій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, що надається орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, яка укладається між орендодавцем та орендарем і є додатком до цього договору. Орендна плата вноситься в такі строки: в грошовій - один раз на рік, в натуральній - з 10 серпня по 20 грудня поточного року. Орендар має право сплатити орендну плату у натуральній формі за цінами, що не перевищують середніх біржових цін на таку продукцію на момент її передачі, але не нижче собівартості. Розрахунок між сторонами оформлюється відповідними документами (актами, квитанціями) і посвідчуються підписом сторін. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення (п.п. 8-10, 12, 13 Договору).
Пунктом 18 Договору встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі у тижневий строк.
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 26 Договору).
Виходячи з пункту 33 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкого знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до пункту 40, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 100-101).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстровано 20.02.2013 року, номер запису про інше речове право: 182197 (а.с. 11).
У вказаному договорі сторони погодили, що орендна плата встановлена у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки (217 053, 60 грн.) і становить 6 511, 61 грн., щороку за загальну площу земельної ділянки і виплачується орендарем в грошовій, натуральній та відробітковій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, що надається орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, яка укладається між орендодавцем та орендарем і є додатком до цього договору. Орендна плата вноситься в такі строки: в грошовій - один раз на рік, в натуральній - з 10 серпня по 20 грудня поточного року. Орендар має право сплатити орендну плату у натуральній формі за цінами, що не перевищують середніх біржових цін на таку продукцію на момент її передачі, але не нижче собівартості. Розрахунок між сторонами оформлюється відповідними документами (актами, квитанціями) і посвідчуються підписом сторін. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення (п.п. 8-10, 12,13 Договору).
Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі у тижневий строк (п. 18 Договору).
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 26 Договору).
Згідно до пункту 33 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкого знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 40 Договору) (а.с. 108-109).
Виходячи з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстровано 21.02.2013 року, номер запису про інше речове право: 188226 (а.с. 9-10).
Пунктом 1 частини 1 стаття 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Частиною 1 статті 32 Закону № 161-XIV, встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону № 161-XIV, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, виходячи з позовних вимог, відповідачем ОСОБА_2 жодного разу не було виконано свої зобов`язання за договорами оренди земельних ділянок (із додатковими угодами до них) та не сплачено орендну плату. Доказів зворотного відповідачем суду надано не було.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).
У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону № 161-XIV).
За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях відповідача ОСОБА_2 вбачаються ознаки систематичної несплати орендної плати, а тому істотного порушення умов спірних договорів про оренду земельних ділянок, що є наслідком розірвання цих договорів (із додатковими угодами до них) і повернення орендодавцеві земельних ділянок.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити.
Водночас вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок, суд виходить з такого.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Оскільки договори оренди земельних ділянок не припинили своєї дії зі смертю орендодавця, а його замінив у правовідносинах оренди спадкоємець, набувши разом зі спадкуванням земельних ділянок прав орендодавця, то право отримання орендної плати належить спадкоємцю з моменту смерті спадкодавця, тобто позивач має право на ту частину орендної плати, яку за життя не встиг отримати спадкодавець.
Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.10.2015 року, попередній орендодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13, 14).
Згідно до вказаного договору, розмір орендної плати за всю земельну ділянку становить 6 511, 61 грн., тобто фактично по 3 255, 80 грн. орендної плати на кожного орендодавця.
Отже, розмір заборгованості з орендної плати за вказаним договором для орендодавця ОСОБА_1 , виходячи з належної йому частки земельної ділянки (Ѕ частка - 3 255, 80 грн.) починаючи з моменту державної реєстрації договору, - 21.02.2013 р., буде складати: (3 255, 80 грн. * 7 років (з 2013 року по 2019 рік включно) = 22 790, 60 грн.
А враховуючи, що право на оренду плату за Ѕ частку земельної ділянки за вказаним договором в порядку спадкування після ОСОБА_3 , позивач має з моменту відкриття спадщини, тобто смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , розрахунок заборгованості буде складати: 3 255, 80 грн. * 6 років (з 2014 року по 2019 рік включно) = 19 534, 80 грн., а всього за вказаним договором загальна сума заборгованості з орендної плати становить 42 325, 40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_2 в сумі виходячи з розрахунку: (81 395, 06 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2 593, 30 грн. (розмір судових витрат) / 91 162, 54 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2 315, 44 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 11, 16, 526, 610, 611, 626-629, 638, 651, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 96, 141 ЗК України, ст. ст. 1, 13, 15, 21, 22, 24, 32, 34 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 4, 12, 13, 44, 76, 81, 131, 141, 211, 212, 223, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Розівська районна державна адміністрація Запорізької області, про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 04.02.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Розівським РВ УМВС України в Запорізькій області 17.11.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму понесених судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 315, 44 грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, - Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, - Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2020 року.

Суддя: А.П. Завіновська