Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 Справа №607/7315/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Облещук О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ізай Р.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем по справі, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно ухвали суду від 02 грудня 2013 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, однак відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню сина, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом його здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ізай Р.О. позовну заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили позовні вимоги задоволити, щодо постановлення заочного рішення не заперечили. Позивачка пояснила, що ОСОБА_3 взагалі не спілкується із сином, не надає йому будь-якої матеріальної допомоги та не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком. Вона повідомляла відповідача про час та місце судового розгляду, однак, ОСОБА_3 повідомив, що йому байдуже. Син взагалі не знає батька, а тому не бажає з ним спілкуватися.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності, також подано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Від спільного проживання у сторін спору народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 16 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1628.

Син проживає із матір`ю ОСОБА_1 , утримується та виховується нею.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2013 року, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , згідно якої сторони прийшли до взаємної згоди про те, що ОСОБА_3 зобов`язується в добровільному порядку щомісячно до 20 числа поточного місяця сплачувати аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи з грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів, станом на 20 січня 2020 року за ОСОБА_3 числиться заборгованість в сумі 31 580, 50 грн.

Відповідно до довідки №212 від 09 грудня 2019 року виданої директором Комунального закладу Острівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Тернопільської ради Тернопільської області, про те, що батько ОСОБА_4 , учня 4 класу даної школи, з 01.09.2016 року жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться життям дитини.

Згідно Акту опитування сусідів від 02 січня 2020 року, комісія в складі: депутата виборчого округу Пиняга В.В. провів обстеження будинковолодіння в АДРЕСА_1 , головою двору якого являється ОСОБА_1 , на час обстеження комісією виявлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з мамою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько ОСОБА_3 , 1983 р.н. не цікавиться та не провідує дитину ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що позивач виховує сина самостійно. Батько залишив сім`ю, коли дитині було пів року, матеріально не допомагає. Коли дитина хворіла, з лікуванням не допомагав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що являється сусідкою позивача, повідомила, що ОСОБА_1 сама виховує сина. Батька дитини вона не пам`ятає.

Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У висновку зазначено, що у бесіді матір ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини, не допомагає матеріально, дитиною не цікавиться. Фактично маючи можливість дбати, виховувати, спілкуватися з сином - абсолютно про нього забув. Аліментів на утримання дитини не сплачує, коли виникла потреба виїзду за кордон - дозволу не надав.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , проведеного службою у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації, ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_4 , проживають в приватному будинку, у якому наявне газо- та електропостачання, підведена вода. В кімнатах зроблений сучасний ремонт, усі необхідні предмети побуту. Для дитини відведено окреме місце для сну, навчання. Хлопчик забезпечений сезонним одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, шкільним приладдям.

Згідно з свідченнями сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батько ОСОБА_3 , 1983 року народження, не цікавиться та не навідує дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Працівником служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації проведено бесіду з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У бесіді хлопчик зазначив, що не бачив батька дуже давно, батько не телефонує йому, не дарує подарунків. Жодного разу батько не приходив до нього у школу, не цікавиться його успіхами у навчанні, станом здоров`я. На запитання «Чи хотів би ти спілкуватися з батьком», хлопчик відповів «Ні».

Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що ОСОБА_3 не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу свідомо нехтує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини.

При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з сином позивач не чинить.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст. 154, п.2 ч.1 ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 840, 80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, м. Тернопіль, майдан Перемоги, 1.

Головуючий суддяВ. М. Позняк