ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2117/20 Справа № 215/5730/19 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/5730/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

апелянт - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року, яке ухвалено суддею Коноваленком М.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви заявник ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 ОСОБА_2 є племінником спадкодавця та спадкоємцем п`ятої черги за законом, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний син спадкодавця - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина спадкодавця ОСОБА_6 . ОСОБА_2 на спадщину не претендує.

Оскільки ОСОБА_4 дуже хворів, то запропонував заявнику доглянути його до смерті. З жовтня 2012 року ОСОБА_4 проживав разом із заявником однією сім`єю, заявник піклувався за нього, годував, лікував, одягав і повністю за ним дбав.

12.10.2018 року ОСОБА_4 запропонував заявнику поїхати до нотаріуса і зробити на його ім`я заповіт на належну йому квартиру АДРЕСА_1 . Вони поїхали до нотаріуса і склали заповіт, залишилось тільки занести дану інформацію до реєстру. Але в цей день не працювала необхідна для цього комп`ютерна програма. Нотаріус сказала приїхати 16.10.2018 року, але ОСОБА_4 стало зле і він цього дня помер. Заявник його поховав за власні кошти в селі Андріївка, там де вони мешкали.

У встановлений законом строк заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю факту його родинних відносин із спадкодавцем та запропоновано звернутись до суду для вирішення цього питання.

На підставі викладеного, заявник ОСОБА_1 просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_4 влітку 2008 року звернувся до його матері із проханням знайти порядну сім`ю, яка б доглядала його, а він передасть за це цій сім`ї свою однокімнатну квартиру. Мати порекомендувала йому сім`ю ОСОБА_3 та вони з дружиною доглядали ОСОБА_4 і влітку 2008 року переїхали проживати до його квартири. В 2005 році ОСОБА_4 склав заповіт на його матір.

В 2017 році у ОСОБА_4 почали виявлятися ознаки хвороби Альцгеймера, він вів себе неадекватно, був поставлений на облік у Криворізькому психоневрологічному диспансері, та після того як зробив спробу вистрибнути з балкону 9-го поверху, вмикав у квартирі газ, вони влітку 2018 року перевезли його у село Андріївку під нагляд брата матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 був співмешканцем матері ОСОБА_3 та в кінці літа теж переїхав у село Андріївка, як виявилося пізніше, привласнивши всі документи на квартиру ОСОБА_4 .

Похованням ОСОБА_8 займався ОСОБА_1 , оскільки вони з дружиною працювали, однак кошти на поховання надавали саме вони.

Також зазначає, що заява про встановлення факту проживання з померлим ОСОБА_1 до суду подається не вперше, що, на думку апелянта, свідчить про зловживання останнім своїми правами.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, заявник ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, просить суд допитати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які можуть підтвердити обставини, викладені в заяві про встановлення юридичного факту.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_3 та його представника адвоката Горбенка В.С., які, кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, заявника ОСОБА_1 та його представника адвоката Лещенка Д.В., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повиннірозглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщин, в обґрунтування поданої заяви посилається на те, що нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що ним не надані докази родинних відносин або ж спільного проживання зі спадкодавцем.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення зазначеного факту, ОСОБА_1 зазначив, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , який на спадщину не претендує.

Разом з тим, апелянт ОСОБА_3 заперечує зазначені обставини, посилаючись на те, що за ОСОБА_4 доглядав він з дружиною.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідно заявнику ОСОБА_1 для подальшого вирішення питання щодо права на спадкове майно, й таке право останнього заперечується ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_12 про те, що обставини, викладені в заяві про встановлення юридичного факту, можуть бути підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що допит свідків здійснюється судом при розгляді справи в позовному провадженні для доведення або ж спростування тих обставин, на які посилаються сторони.

За таких обставин, спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на наявність спору про права, заява ОСОБА_12 про встановлення факту, що має юридичне значення, не може бути вирішена в окремому порядку, а тому подана ним заява підлягає залишенню без розгляду, у порядку ч. 4 ст. 315 ЦПК України, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375,381,382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: