печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Дибі І.Б.

за участю:

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: Фединяк Н.Е.

представник відповідача: П`яних М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління поліції національної поліції в м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями і бездіяльністю службових осіб, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 02.08.2017 р. вона звернулася до слідчого Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р. Однак зазначене клопотання слідчим не було розглянуто. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2017 р. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С., яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_1 у встановлений законом строк задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01 серпня 2017 р. подане до Деснянського управління поліції 02 серпня 2017 року відповідно до вимог КПК України.

26.10.2017 року позивачка звернулася до слідчого Деснянського управління поліції з клопотанням у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р., в якому просила оголосити підозру ОСОБА_3 . Однак зазначене клопотання не було розглянуто. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. у справі № 754/14635/17 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. у кримінальному провадженні № 0002035 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

31.10.2017 р. позивачка звернулася до слідчого Деснянського управління поліції в м. Києві Рівери М.С. з клопотанням про проведення слідчих цій у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р. Клопотання розглянуто не було, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. у справі № 754/14636/17 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. у кримінальному провадженні № 0002035 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

09 серпня 2017 року слідчий Ревера М.С. прийняв постанову про часткове задоволення клопотання ОСОБА_1 та закриття кримінального провадження у справі.

27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. від 09 серпня 2017 року про часткове задоволення її клопотання у кримінальному провадженні № 0002035 щодо оголошення підозри ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р. у справі № 754/14186/17 скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Деснянського управління поліції про часткове задоволення клопотання - задоволено. Скасовано постанову слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. від 09 серпня 2017 р. про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0002035.

31.10.20017 р. позивач звернулася до слідчого Деснянського управління поліції в Рівери М.С. з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р. та до прокурора, що здійснює процесуальне керівництво. У зв`язку з тим, що клопотання не було розглянуто, позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 23.11.2017 р. у справі № 754/14638/17 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції, якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002035 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. відповідно до вимог статті 220 КПК України.

В зв`язку з тим, що слідчим Деснянського УП ГУНП в м. Києві та прокурором, що здійснює процесуальне керівництво навмисно затягувались строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р. позивач звернулась до керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є. зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України про недотримання розумних строків під час досудового розслідування даної кримінальної справи, але скарга розглянута не була, в зв`язку з чим позивач звернулася зі скаргою на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є. до Деснянського районного суду м. Києва.

18.12.2017р. ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/16635/17 встановлено бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є., яка полягає у нерозгляді скарги у встановлений КПК України строк та зобов`язано вчинити дії щодо розгляду її скарги від 04.12.2017 р., про що повідомити позивача у спосіб передбачений КПК України.

В зв`язку з тим, що досудове розслідування даної кримінальної справи не велося позивач звернулась до керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є. зі скаргою на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002035 від 28.02.2014 р. Але прокурор її не розглянув в зв`язку з чим позивач звернулася зі скаргою на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є. до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва.

18.12.2017 р. ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва Броновицької О.В. у справі № 754/16330/17 було встановлено бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 3 Антипова К.Є., яка полягає у нерозгляді скарги у встановлений КПК України строк та зобов`язано вчинити дії щодо розгляду скарги позивача від 27.11.2017 р., про що повідомити позивача у спосіб передбачений КПК України.

28.03.2017 р. позивач звернулася із заявою про злочин до Прокуратури міста Києва у порядку передбаченому ст. 214 КПК України.

Однак відповідач не вніс відомості до ЄРДР, тому позивач звернулась зі скаргою до Печерського районного суду м. Києва на бездіяльність прокурора міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 р. зобов`язано посадових осіб Прокуратури м. Києва внести до ЄРДР відомості про злочин за заявою позивача. Однак відповідач не виконав вимоги ухвали суду.

05.05.2018 р. позивач звернулась до Прокуратури м. Києва з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 000512 від 26.04.2017 р., яке було залишене без належного реагування, у зв`язку з чим позивач звернулась до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 11.06.2018 р. зобов`язано слідчого Прокуратури м. Києва, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні розглянути клопотання позивача від 05.05.2018 р. в порядку ст. 220 КПК України.

Позивач вказувала, що зазначеними діями відповідачів їй завдано моральної шкоди, яка полягає у глибоких тривалих моральних та психологічних стражданнях. Позивач відчуває почуття страху, відчай і безпорадність, потребує значних зусиль для відновлення і поліпшення морального та психологічного стану.

На підставі наведеного, позивач просила стягнути з Деснянського управління поліції моральну шкоду в сумі 360 000 грн, з Київської місцевої прокуратури № 3 - 120 000 грн, з Прокуратури м. Києва - 230 000 грн.

02 грудня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

26 грудня 2019 року позивач подала клопотання про призначення судово-психологічної експертизи щодо завдання їй майнової та моральної шкоди на предмет наявності причинно-наслідкового зв`язку між вчиненими правопорушеннями з боку відповідачів та завданням майнової та моральної шкоди.

08 січня 2020 року від прокуратури м. Києва надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1

11 січня 2020 року від Київської місцевої прокуратури № 3 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач вказував на те, що службовими особами прокуратури не було допущено протиправних дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні № 0002035 та під час розгляду скарг позивача, а також ураховуючи те, що позивач не довела та не підтвердила належними та допустимими доказами негативні явища, які підтверджують моральну шкоду та причинно-наслідковий зв`язок між ними, заподіяння їй шкоди Київською місцевою прокуратурою № 3, відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог.

22 січня 2020 року від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач вказує на те, що зі змісту позову вбачається, що Державна казначейська служба України жодних прав та інтересів позивача не порушувала. Саме по собі задоволення ухвалами суду скарг позивача не свідчить про завдання їй моральної шкоди. Крім того, судом не ухвалено жодного рішення, яким би було визнано дії або бездіяльність позивачів неправомірними або незаконними, тому посилання позивача на норму статті 1174 ЦК України є безпідставними. Разом з тим, позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральних страждань на суму 710 000 грн. У задоволенні позову просив відмовити.

23 січня 2020 року від Прокуратури м. Києва надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначив, що Прокуратура міста Києва вказаний позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в позовній заяві зазначено, що станом на дату звернення із вказаним позовом до суду не виконано вказані в позові ухвали слідчих суддів. Зміст вказаних ухвал слідчих суддів вказує на незгоду з результатами досудового розслідування, розглядом клопотань та вчиненням процесуальних дій в рамках кримінальних проваджень. Разом з цим, іншими судами вже розглядались позовні заяви ОСОБА_1 за аналогічних підстав з такими самими позовними вимогами і моральна шкода спричинена ОСОБА_1 внаслідок дій або бездіяльності посадових осіб у вказаних кримінальних провадженнях відшкодована за рішенням судів у інших справах.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000512 від 26.04.2017 р. не встановлено достатніх доказів для повідомлення будь-кому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

За результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим 25.06.2019 р. прийнято рішення про його закриття, на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, підстави та предмет позовної заяви у даній справі відносяться до питань реалізації процесуальних прав учасників кримінального провадження, недотримання яких на думку позивача призвело до спричинення моральної шкоди, що за нормами матеріального права підлягає доказуванню на загальних підставах.

Таким чином, доводами позовної заяви не доведено всі елементи доказування, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням. У задоволенні позову просив відмовити.

29 січня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути на її користь з Державної казначейської служби України моральну шкоду в сумі 710 000 грн за рахунок Державного бюджету України.

30 січня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про продовження термінів для надання відповіді на відзив.

03 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив Київської місцевої прокуратури № 3, в якій позивач зазначає, що понад три роки позивач подає клопотання до відповідачів, оскаржує до судів бездіяльність відповідачів, отримує законні ухвали, які не виконуються відповідачами, що завдає позивачу значної моральної шкоди. В той час, як відповідач не виконував своїх обов`язків щодо нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

03 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив Прокуратури м. Києва, в якій позивач вказувала на те, що посилання відповідача на те, що позивач зверталась до суду з такими самими позовними вимогами і моральна шкода спричинена ОСОБА_1 внаслідок дій або бездіяльності посадових осіб у вказаних позивачем кримінальних провадженнях відшкодована їй за рішенням судів у інших справах є безпідставними, оскільки мова йде про інше невиконання судових рішень та за інші процесуальні правопорушення. Відповідач у відзиві вказує, що права позивача були поновлені, однак доказів не надав.

03 лютого 2020 року позивач подала відповідь на відзив Державної казначейської служби України, в якій позивач зазначає, що сам зміст відзиву має формальний характер, позовна заява обґрунтована та містить допустимі докази, тому доводи відповідача щодо неналежних доказів є необґрунтованими.

10 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про уточнення розміру відшкодування шкоди, в якому позивач просила суд стягнути з Деснянського управління поліції шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача 270 000 грн; стягнути з Київської місцевої прокуратури № 3 шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти в сумі 18 892 грн; стягнути з Прокуратури м. Києва шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача 117446 грн; стягнути солідарно з Деснянського управління поліції, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м. Києва в якості компенсації матеріальних витрат на ксерокопіювання документів в сумі 6000 грн.

10 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, 15 квітня 2019 року, постанови Київського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року.

11 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії довіреності від 03 березня 2020 року, копії витягу зі справ Європейського суду з прав людини, ксерокопій чеків на ліки та про допит свідків.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні на питання суду щодо заявленого клопотання про проведення судово-психологічної експертизи щодо завдання позивачу майнової та моральної шкоди на предмет наявності причинно-наслідкового зв`язку між вчиненими правопорушеннями з боку відповідачів та завданням майнової та моральної шкоди позивач відмовилась від зазначеного клопотання.

19 травня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про збільшення суми відшкодування розміру матеріальної шкоди.

02 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зміну предмету позову, в якій позивач зазначала, що у зв`язку з бездіяльністю відповідачів з 2012 року відбулось суттєве та грубе порушення прав і свобод позивача, що потягло за собою погіршення стану здоров`я позивача, що є підставою для уточнення розміру моральної та майнової шкоди. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини позивач просить стягнути з кожного з відповідачів по 54 000 грн за кожну протиправну дію - за кожне судове рішення (ухвалу суду), якою визнано неправомірними дію чи бездіяльність відповідачів. У зв`язку з чим, позивач просила стягнути з Деснянського управління поліції шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача 270 000 грн моральної шкоди та 7768,07 грн майнової шкоди; стягнути з Київської місцевої прокуратури № 3 шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача грошові кошти в сумі 108000 грн моральної шкоди; стягнути з Прокуратури м. Києва шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача 162000 грн моральної шкоди. Постановити окрему ухвалу щодо дій відповідачів, що містять ознаки кримінального правопорушення або зазначити про це в резолютивній частині судового рішення.

Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила про його задоволення.

Представник відповідача - Київської місцевої прокуратури № 3 - Фединяк Н.Е., в с судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідач - Прокуратури м. Києва - П`яних М.Є., в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2017 р. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С., яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_1 у встановлений законом строк задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01 серпня 2017 року подане до Деснянського управління поліції 02 серпня 2017 року відповідно до вимог КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. у справі № 754/14635/17 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. у кримінальному провадженні № 0002035 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2017 р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. у справі № 754/14636/17 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. у кримінальному провадженні № 0002035 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції Реверу М.С. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2017 р. у справі № 754/14186/17 скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Деснянського управління поліції про часткове задоволення клопотання - задоволено. Скасовано постанову слідчого Деснянського управління поліції Ревери М.С. від 09 серпня 2017 року про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0002035.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 23.11.2017 р. у справі № 754/14638/17 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано слідчого Деснянського управління поліції, якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002035 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. відповідно до вимог статті 220 КПК України.

18.12.2017 р. ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва справі №754/16635/17 зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 вчинити дії щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 04.12.2017 р. про недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

18.12.2017 р. ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва справі № 754/16330/17-к зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури № 3вчинити дії щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.11.2017 р. про недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002035.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2018 р. у справі №757/40927/17-к задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого прокуратури м. Києва про закриття кримінального провадження № 000512. Постановлено продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження № 000512 від 26.04.2017 р.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 р. зобов`язано посадових осіб Прокуратури м. Києва внести до ЄРДР відомості про злочин за заявою позивача.

Ухвалою суду від 11.06.2018 р. у справі 757/25550/17 зобов`язано слідчого Прокуратури м. Києва, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні розглянути клопотання позивача від 05.05.2018 р. в порядку ст. 220 КПК України.

Звертаючись до суду із заявою про зміну предмету позову, позивач вказувала на те, що внаслідок бездіяльності відповідачів з 2012 року та невиконання зазначених ухвал відповідачами відбулось суттєве, грубе порушення основоположних прав позивача, що потягло за собою погіршення її стану здоров`я, що підтверджують неодноразові її звернення за допомогою до лікарів.

На підтвердження своїх доводів позивач надала медичну картку амбулаторного хворого із записами за 2018-2019 роки, процедурний лист за квітень-травень 2020 року, фіскальні чеки з аптек датовані 2020 роком.

На підтвердження майнової шкоди, позивач надає товарні чеки на виготовлення ксерокопій у кількості 180 шт.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, яка за змістом ст. 1167 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а також відповідно до того, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, обґрунтувати розмір відшкодування моральної шкоди. Недоведеність позивачем зазначених обставин по справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Ураховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про наявність завдання їй відповідачами моральної шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини відповідачів в її заподіянні. Надані позивачем докази не можуть бути належними та допустимими, оскільки не підтверджують, що внаслідок бездіяльності відповідачів та невиконання ними ухвал суду у позивача відбулось погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим вона була змушена звертатись за медичною допомогою.

Таким чином, позивач не довела, що внаслідок бездіяльності відповідачів та невиконання ними ухвал суду їй завдано моральну шкоду, а також причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідачів.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 15, 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ст.ст.1-23,76-81,89,95,131,141,258-259,263-265,279,352,354,355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління поліції національної поліції в м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями і бездіяльністю службових осіб - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14 вересня 2020 року.

Суддя О.Л. Бусик