Справа № 749/1147/19
Номер провадження 2/749/29/20
"25" лютого 2020 р. м.Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Шаповал З.О.,
за участі секретаря Михалевич М.В., Якубовського М.О.
представника позивача Хоминської О.С.
представника відповідача Корчука О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №749/1147/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» ( ДП «УКРСПИРТ»), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В :
09 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» ( ДП «УКРСПИРТ») в якому просить:
визнати незаконним та скасувати пункт 3 наказу № 207-к від 28.11. 2019 року Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ», про звільнення ОСОБА_1 , керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ», 28.11.2019 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України);
зобов`язати Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (ДП «УКРСПИРТ») поновити ОСОБА_1 на посаді керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» з 29.11.2019 року;
стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (ДП «УКРСПИРТ») на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.11.2019 року по день ухвалення рішення судом у даній справі;
допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що позивач з 17.03.2011 року працює на посаді керівника Новоборовицького місця провадження діяльності Державного підприємства «Укрспирт».
29.11.2019 року позивач вранці прийшовши на своє робоче місце і почав працювати і при ознайомленні з електронною поштою виявив, що 28.11.2019 року о 17:55 год. на електронну пошту Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» надійшов наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 207-к від 28.11.2019 року «Про звільнення з роботи». Відповідно до пункту 3 вказаного наказу його 28.11.2019 року звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов`язків на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України.
Вказане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним, оскільки при звільненні позивача відповідачем не дотримано вимог чинного трудового законодавства.
Наказ про звільнення позивача не містить чітко сформульованого одноразового грубого порушення трудових обов`язків, за що саме позивач був звільнений, а посилання у наказі на статті КЗпП України, пункти Типової посадової інструкції керівника МПД ДП «УКРСПИРТ», пунк 4 наказу ДП «УКРСПИРТ» від 30 січня 2019 року № 22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності і зберігання спирту ДП «УКРСПИРТ» на думку позивача є загальними.
Крім того, позивач зазначає, що всупереч положення ст. 149 КЗпП України в нього не було відібрані письмові пояснення, йому навіть ніхто не пропонував їх надати. З наказом № 207-к від 28.11.2019 року під розписку позивача не ознайомлювали, спірний наказ просто надіслали на електронну адресу Новоборовицького МПД до відома о 17:55 після закінчення робочого дня. А 30.11.2019 року вказаний наказ надійшов на домашню адресу позивача, таким чином відповідачем порушено вимоги ч. 2 ст. 47 КЗпП України, щодо надання позивачу копії наказу про звільнення з роботи у день звільнення.
Таким чином, на думку позивача, відповідачем не було дотримано порядку застосування дисциплінарного стягнення.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.
У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позові з мотивів викладених у відзиві, за мотивами якого позовні вимоги не визнає, оскільки 28.11.2019 року позивачу запропоновано надати пояснення у строк до 12 години 30 хвилин, про що на електронну адресу було направлено лист. Однак станом на 13 годину 30 хвилин того ж дня жодних пояснень не надійшло у зв`язку з чим працівники управління зателефонували позивачу, який в телефонній розмові відмовився надавати письмові пояснення, про що було складено відповідний акт. Крім того, у відзиві звертає увага на те, що форма позовної заяви не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, не сплачено судовий збір за всі вимоги. Посилаючись на висновок ВС України у справі №6-2801цс15, яким встановлено, що невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. При цьому відповідачем листом від 28.11.2019 року позивачу було запропоновано надати змістовні та обґрунтовані письмові пояснення щодо причин неналежного виконання планів виробництва та встановленої добової потужності, однак у встановлений строк до 12 години 30 хвилин 28.11.2019 року ОСОБА_2 пояснень не надіслав. Оспорюваний наказ містить чітке формулювання грубого порушення, яке стало підставою для звільнення позивача невиконання наказу ДП «Укрспирт» №22 від 31.01.2019 року «Щодо порядку ведення виробничої діяльності на МПД ДП «Укрспирт».
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 17 березня 2011 року працював на посаді керівника Новоборовицького місця провадження діяльності Державного підприємства «Укрспирт» (а.с.12-13,19).
28.11.2019 року о 17:55 год. (після робочого часу) на електронну пошту Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» надійшов наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 207-к від 28.11.2019 року «Про звільнення з роботи», дані обставини не заперечуються сторонами.
Пунктом 3 наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 207-к від 28.11.2019 року «Про звільнення з роботи», ОСОБА_1 з 28.11.2019 року звільнено з посади керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, яке полягало у незабезпеченні належного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 року №22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» чим останній порушив вимоги ст.. 139 КЗпП України та п.2.2.1 Типової посадової інструкції керівника МПД ДП «Укрспирт» (а.с.14) (дані обставини не заперечуються сторонами).
Підставою для прийняття цього наказу була службова записка начальника управління фінансової політики ДП «Укрспирт» від 27.11.2019 року та акт про відмову керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» надавати письмові пояснення від 28.11.2019 року.
Згідно службової записки начальника управління фінансової політики ДП «Укрспирт» Радзьохи К.В. від 27.11.2019 року, останній довів до відома в.о. директораДП «УКРСПИРТ», що Новоборовицьке МПД ДП «УКРСПИРТ» щомісячно порушує виконання плану виробництва і не виконує встановлену добову потужність, не переробляє всю барду, а вивозить на утилізацію, збільшуючи поточні щомісячні загальновиробничі витрати, що на його думку свідчить про нехтування наказу №22 від 30.01.2019 року «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт». Вказана записка не містить ні дати вхідного, ні номеру (а.с.57).
Листом ДП «УКРСПИРТ» №1.1.-1-1.9.1/2161 від 28.11.2019 року звернулося до Керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» Кирилюка О.І. з вимогою надати пояснення, щодо неналежного виконання вимог наказу №22 від 30.01.2019 року «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» в частині неналежного виконання планів виробництва та встановленої добової потужності. Вказано, що письмові пояснення необхідно надати до 12 години 30 хвилин 28.11.2019 року на електронну адресу (а.с.63).
З акту про відмову керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» надавати письмові пояснення від 28.11.2019 року складеному о 13 годині 30 хвилин (а.с.64) вбачається, що станом на 13 годину 30 хвилин 28.11.2019 року письмові пояснення від Кирилюка не надійшли. У телефонній розмові останній відмовився надавати будь-які пояснення, про що і складений названий акт (а.с.64).
Слід погодитись з доводами позивача, відносно того, що складаючи акт про відмову від пояснень свідки мають особисто пересвідчитися у відмові працівника надати письмові пояснення. Оскільки позивач заперечує відносно відмови від пояснень, а відповідачем не підтверджено про наявність телефонного дзвінка позивачу, щодо надання пояснень, названий акт слід дійсно визнати недопустимим доказом.
Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.
Згідно п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, в редакції від 28.11.2019 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.
Згідно з частиною другою статті 147 КЗпП України звільнення - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни.
Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен з врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Цю вимогу слід виконувати, обов`язково, оскільки пояснення допомагають з`ясувати всі обставини пов`язані зі скоєнням проступку, розібратися в його причинах, встановити чи мається вина в діях працівника, чи є вони протиправними. Строк для дачі пояснень у випадках притягнення до дисциплінарної відповідальності не передбачений, але він має бути достатнім для того, щоб працівник мав дати такі пояснення, а адміністрація підприємства мала можливість розібратися у обставинах проступку та об`єктивно його оцінити.
Дійсно, як зазначено вище, листом ДП «УКРСПИРТ» №1.1.-1-1.9.1/2161 від 28.11.2019 року звернулося до Керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» Кирилюка О.І. з вимогою надати пояснення до 12 години 30 хвилин та в цей же день ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, що свідчить про те, що роботодавець і не намагався розібратися в обставинах проступку та об`єктивно його оцінити, що свідчить про формальність виконання вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України роботодавцем, щодо відібрання пояснення.
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено висновок, що «пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами».
За змістом ст. 41 ч.1 КЗпП України необхідно, щоб працівник вчинив порушення трудових обов`язків, яке мало б одноразовий і грубий характер, тобто йдеться, по-перше, про одиничне порушення працівником своїх трудових обов`язків, по-друге, ознакою грубості є факт, який характеризує дію або бездіяльність працівника і суттєві наслідки порушення трудових обов`язків.
Отже, наказ про звільнення має містити чітко сформульоване грубе порушення, яке стало підставою для звільнення позивача за п.1 ст. 41 КЗпП України.
В наказі Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 207-к від 28.11.2019 року про звільнення позивача з посади, відсутнє чітке формулювання в чому ж полягає грубе одноразове порушення трудових обов`язків позивачем, оскільки в наказі йдеться мова про незабезпечення належного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 року №22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», який в свою чергу має 6 пунктів:
«1.затвердити Порядок ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» (додаток 1);
2. скасувати наказ ДП «Укрспирт» від 24.05.2018 року №301 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт».
3. управлінню фінансової політики ДП «Укрспирт» довести цей наказ до відома керівників МПД ДП «Укрспирт» та керівників структурних підрозділів ДП «Укрспирт».
4.відповідальність за невиконання даного наказу покласти на керівників МПД ДП «Укрспирт».
5. контроль за виконанням наказу залишаю за собою.
6. даний наказ вступає в дію з 01.02.2019 року» (а.с.78).
З наведеного вбачається, що керівники МПД ДП «Укрспирт» не можуть нести відповідальність за невиконання названого наказу, оскільки вони несуть відповідальність саме за невиконання Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», який в свою чергу лише затверджений наказом ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 року №22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт».
При цьому, Порядок ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» має 5 розділив та безліч пунктів, однак з наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» № 207-к від 28.11.2019 року про звільнення позивача з посади неможливо встановити, який саме розділ та пункт порушив позивач, а тому і відсутні підстави вважати про наявність чіткого формулювання в чому ж полягає грубе одноразове порушення трудових обов`язків позивачем.
Відповідно до роз`яснень абз.2 п.27 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Крім того, Верховним Судом України, в схвалюваних ним судових рішеннях, неодноразово наголошувалось, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення (постанова від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14).
Крім того, згідно службової записки начальника управління фінансової політики ДП «Укрспирт» Радзьохи К.В. від 27.11.2019 року, останній довів до відома в.о. директораДП «УКРСПИРТ», що Новоборовицьке МПД ДП «УКРСПИРТ» щомісячно порушує виконання плану виробництва і не виконує встановлену добову потужність, тоді як позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків.
В свою чергу, за правилами ч. 1,2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, копію наказу про звільнення позивача № 207-к від 28.11.2019 року, останньому під розписку не вручали, у день звільнення не надавали, а надіслали на електронну адресу Новоборовицького МПД до відома о 17:55 після закінчення робочого часу. 30.11.2019 року вказаний наказ надійшов на адресу позивача.
Отже, під час дослідження обставин справи суд дійшов висновку про те, що роботодавцем було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, встановленого законодавством.
Згідно положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» №207-к від 28.11.2019 року «Про звільнення з роботи», яким ОСОБА_1 звільненого з 28.11.2019 року з посади керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків не містить чіткого формулювання в чому ж полягає грубе одноразове порушення трудових обов`язків позивачем, а керівники МПД ДП «Укрспирт», в тому числі і ОСОБА_2 , не можуть нести відповідальність за невиконання наказу ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 року №22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», оскільки вони несуть відповідальність саме за невиконання Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», який в свою чергу лише затверджений вказаним наказом, при цьому відповідачем було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, встановленого законодавством, зокрема ч.2 ст. 47, ч. 4 ст. 149 КЗпП України, при цьому формально виконано вимоги ч. 1 ст. 149 КЗпП України, щодо відібрання пояснення у позивача, а тому пункт 3 наказу №207-к від 28.11.2019 року Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ», про звільнення ОСОБА_1 , керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ», 28.11.2019 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України), слід визнати незаконним та скасувати його, а позивача поновити на посаді, яку він обіймав до звільнення керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ».
Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
За таких обставин, рішення суду в частині поновлення на роботі позивача слід допустити до негайного виконання.
Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (далі - Порядок).
З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
Крім того, відповідно до п. 5 розд. IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).
Враховуючи, що звільнення позивача мало місце 28.11.2019 року, то середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за вересень-жовтень 2019 року.
Згідно довідки ДП «УКРСПИРТ» № 51 від 29.11.2019 року середньоденна заробітна плата позивача складає 1101,02 грн.
Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.
Також суд звертає увагу, що останнім днем роботи вважається день звільнення.
Час вимушеного прогулу з 29.11.2019 року по 24.02.2020 року склав 59 робочих днів (листопад 2019 року 1 робочий день, грудень 2019 року 21 робочий день, січень 2020 року 21 робочий день, лютий 2020 року 16 робочих днів).
Таким чином позов в даній частині також підлягає до задоволення.
Щодо посилання представника відповідача на невідповідність позовної заяви вимогам статей 175,177 ЦПК України, суд вважає за необхідне вказати, що позовна заява відповідає вказаним вимога, а за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем сплачено судовий збір у встановленому розмірі, а за позовну вимогу про поновлення на роботі позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в тому числі і за скасування наказу на звільнення, оскільки така вимога є похідної від поновлення на роботі.
Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.1) позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у згаданому розмірі.
На підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 263-265, 274-279, 268, 273, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» ( ДП «УКРСПИРТ»), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати пункт 3 наказу №207-к від 28.11.2019 року Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ», про звільнення ОСОБА_1 , керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ», 28.11.2019 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України).
Зобов`язати Державне підприємство спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» поновити ОСОБА_1 на посаді керівника Новоборовицького МПД ДП «УКРСПИРТ» з 29.11.2019 року.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро горілчаної промисловості « УКРСПИРТ» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2020 року.

Суддя З.О.Шаповал