Справа № 296/5448/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Тузенко А.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.24-25), просила визнати договір від 10.10.2012р., укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», припиненим станом на 29.02.2016р.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що на підставі кредитного договору від 10.10.2012р. отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв`язку з несплатою коштів за кредитним договором, заочним рішенням Чечельського районного суду Вінницької області від 26.05.2016р. з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість в сумі 14823,28 грн. , вирішено питання судових витрат.

В подальшому на підставі виконавчого листа, виданого Чечельницьким районним судом Вінницької області, з заробітної плати позивача щомісячно проводились відрахування в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. Після повного розрахунку державним виконавцем Житомирського РДВС ГТУЮ у Житомирській області 30.01.2018р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52571886. Посилаючись на те, що у відповідності до заочного рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.05.2016р. строк виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором від 10.10.2012р. ПАТ КБ «Приватбанк» було визначено 29.02.2016р., позивач просить визнати припиненим спірний договір станом на 29.02.2016р.

У відзиві на позов АТ КБ «Приватбанк» заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.10.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір, на підставі якого позивач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитними договором у позивача утворилась заборгованість.

З метою захисту своїх інтересів відповідач звернувся до суду.

Заочним рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.05.2016р. позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14823,28 грн., вирішено питання судових витрат (а.с.6-7).

На підставі виконавчого листа, виданого Чечельницьким районним судом Вінницької області (а.с.8) із заробітної плати позивача щомісячно проводились відрахування в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору.

В зв`язку з тим, що сума боргу згідно виконавчого документа стягнута в повному обсязі державним виконавцем Житомирського РДВС ГТУЮ у Житомирській області 30.01.2018р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52571886 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття виконання кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Обставин, які б свідчили про припинення кредитного договору, визначених законом, судом не встановлено , оскільки зобов`язання за цим договором станом на 29.02.2016р. не виконані.

Зазначення в заочному рішенні Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.05.2016р., що відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 29.02.2016р. має заборгованість в сумі 14823,28 грн. не свідчить про припинення кредитних правовідносин.

Зважаючи на те, що позивачем не надано жодних доказів повного виконання нею умов кредитного договору в частині погашення кредиту станом на 29.02.2016р., суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову та визнання припиненим кредитного договору від 10.10.2012р. станом на 29.02.2016р.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Cуддя В. П. Маслак