Справа №463/7108/19
Провадження №4-с/463/2/20
УХВАЛА

про задоволення скарги

на дії приватного виконавця

14 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

за участю секретаря с/з Козак О.В.

представника заявника Кусого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (місцезнаходження: 03680, м.Київ, вул.Фізкультури, 28Д, адреса для листування: 79060, м.Львів, вул.Наукова, 96А), заінтересована особа: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович (місцезнаходження: м.Львів, вул.Перфецького, 2а) на дії приватного виконавця щодо непередачі на реалізацію майна боржника, суд,-

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця щодо непередачі на реалізацію майна боржника. Просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича передати на ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича перебуває виконавче провадження №56484294 з примусового виконання виконавчого листа №2-1312/1969 від 26 грудня 2012 року, виданого Личаківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 3 855 474,90 грн.

25.05.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме - гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 .

27.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

У зв`язку із тим, що з моменту відкриття провадження пройшло більше 6 місяців, а зазначене вище майно не передано на ДП «СЕТАМ», представник стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з відповідним запитом до приватного виконавця. Згідно відповіді приватного виконавця від 14.08.2019 року стягувачу стало відомо про те, що майно не передано на реалізацію у зв`язку із тим, що у предметі іпотеки зареєстрована неповнолітня дитини, та зважаючи на це орган опіки та піклування не надає згоди на реалізацію майна, а тому приватний виконавець позбавлений можливості передання на реалізацію майна боржника.

Такі дії приватного виконавця скаржник вважає незаконними, оскільки приватним виконавцем в порушення вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито усіх заходів щодо примусового виконання рішення. Оскільки дозволу органу опіки та піклування на реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження у даному випадку не потрібно. Наявність такого дозволу призводить до порушення прав стягувача під час здійснення виконавчого провадження. Крім того, власник приміщення ОСОБА_1 не є ні батьком (усиновлювачем), ні опікуном малолітньої дитити, яка проживає в предметі іпотеки, а тому на нього не поширюються обмеження, передбачені ст.71 ЦК України.

А тому з метою захисту своїх прав скаржник звернувся до суду з відповідною скаргою, яку просить задоволити.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ній, та просив задоволити.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Крім того, до початку судового засідання скерував на адресу суду копію матеріалів виконавчого провадження

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

У відповідності до положень ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши думку представника скаржника, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, постановляючи ухвалу відповідно до вимог ст. 260 ЦПК України, суд вважає, що скаргу слід задоволити з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича перебуває виконавче провадження №56484294 з примусового виконання виконавчого листа №2-1312/1969 від 26 грудня 2012 року, виданого Личаківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 3 855 474,90 грн.

25.05.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме - гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 .

27.06.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

У зв`язку із тим, що з моменту відкриття провадження пройшло більше 6 місяців, а зазначене вище майно не передано на ДП «СЕТАМ», представник стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з відповідним запитом до приватного виконавця. Згідно відповіді приватного виконавця від 14.08.2019 року стягувачу ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо про те, що майно не передано на реалізацію у зв`язку із тим, що у предметі іпотеки зареєстрована неповнолітня дитини, та зважаючи на це орган опіки та піклування не надає згоди на реалізацію майна, а тому приватний виконавець позбавлений можливості передання на реалізацію майна боржника (а.с.7-9).

Звертаючись до суду із даною скаргою, скаржник обґрунтовує мотивованість та підставність подачі такої тим, що дозволу органу опіки та піклування на реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження у даному випадку не потрібно. Наявність такого дозволу призводить до порушення прав стягувача під час здійснення виконавчого провадження. Крім того, власник приміщення ОСОБА_1 не є ні батьком (усиновлювачем), ні опікуном малолітньої дитити, яка проживає в предметі іпотеки, а тому на нього не поширюються обмеження, передбачені ст.71 ЦК України.

Оцінюючи вказану позицію сторони скаржника на предмет її відповідності обставинам справи та положенням чинного законодавства суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

У відповідності до ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно долученої до матеріалів скарги копії листа №2608-839 від 27.02.2019 року, адресованого приватному виконавцю, (а.с.9) встановлено, що основною причиною для відмови Личаківської районної адміністрації, як органу опіки та піклування, в наданні згоди на реалізацію житлової нерухомості, а саме: приміщень гуртожитку III, IV, V поверхів за адресою: АДРЕСА_2 , було те, що в такому зареєстровані неповнолітні діти. Звернення стягнення на нерухоме майно порушить майнові та немайнові права неповнолітніх дітей. При цьому Личаківська районна адміністрація покликалась на положення ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», згідно якої для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Як встановлено судом, в тому числі з пояснень представника скаржника, даних в судовому засіданні, неповнолітні діти зареєстровані у спірному житлі після укладення ОСОБА_1 кредитного договору 16.08.2006 року.

Крім того, судом не здобуто доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та такими дітьми.

А тому суд робить висновок про те, що такі неповнолітні діти жодного відношення до боржника ОСОБА_1 не мають, і відповідно для реалізації арештованого майна згоди органу опіки та піклування не потрібно. Дане житло здається в оренду боржником ОСОБА_1 сім`ям, які мають неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленої скарги, і вважає, що така підлягає задоволенню в повному обсязі. Поряд з цим суд вважає, що резолютивна частина прийнятого судом рішення підлягає оформленню у відповідності до положень ч.2 ст.451 ЦПК України, що при цьому не змінює прохальної частини скарги.

Керуючись ст.ст.260,261,354,355,450,451 ЦПК України, ст.1,10,18,74 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

Скаргу - задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича по невчиненню дій, які він зобов`язаний вчинити в межах виконавчого провадження №56484294 з примусового виконавчого листа №2-1312/1969 від 26 грудня 2012 року, виданого Личаківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 3 855 474,90 грн.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича вчинити дії, які він зобов`язаний вчинити в межах виконавчого провадження №56484294 з примусового виконавчого листа №2-1312/1969 від 26 грудня 2012 року, виданого Личаківським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 3 855 474,90 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 лютого 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.