У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 221/9829/19 ,

встановив:

26.12.2019 року позивач звернувся до Волноваського районного суду Донецької області суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми позики в розмірі 6 700 доларів США (що в еквіваленті до національної грошової одиниці складає 168 840 грн.), а також пені в сумі 120 000 грн за неналежне виконання грошового зобов`язання.

До позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення доказів, в якій просить вжити заходів забезпечення його позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 32,10 кв.м та заборонити його відчуження до вирішення спору по суті, оскільки відповідач позичав кошти на благоустрій вказаного будинку, не виконує своїх зобов`язань, боргу не повертає, повідомив про намір переїхати до іншого регіону України та здійснити відчуження будинку, що може затруднити виконання рішення суду, оскільки будинок є єдиним майном відповідача, на яке може бути звернуто стягнення у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із вказаною заявою та наявними матеріалами справи, вважаю, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати діяльності юридичної особи, яка здійснює їх відповідно до закону та положень укладеного між сторонами договору. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості виконувати органом місцевого самоврядування свої функції та повноваження під час виконання умов спадкового договору, можуть поставити у нерівне становище відповідача, як сторону договору, в тому числі і під час збирання доказів в обґрунтування можливих заперечень.

Вивчивши матеріали позовної заяви, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними з його позовними вимогами, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Одночасно з цим, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права повторно на будь-якій стадії розгляду справи звернутися до суду із заявою про забезпечення позову при наявності для цього обґрунтованих підстав та представлених доказів.

Керуючись ст.ст.149, 153, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 221/9829/19 за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Т.В. Безрук