П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/2173/18

Номер провадження 22-ц/804/707/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2019 року, у складі судді Костромітіної О.О., повний текст рішення складений 12 грудня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»,

третя особа: Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, позбавлення премії, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПрАТ «МК «Азовсталь», в якому просив визнати незаконним, неправомірним та скасувати наказ № 7тд від 05 січня 2018 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення, зобов`язати відповідача донарахувати і виплатити йому премію за грудень 2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він знаходиться в трудових відносинах з відповідачем та з 09 серпня 2007 року працює у конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» розливником сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі. 05 січня 2018 року наказом по ПрАТ «МК «Азовсталь» йому було оголошено догану та позбавлено 100% премії за грудень 2017 року, як зазначено в наказі , за відмову 06 грудня 2017 року на змінно- зустрічних зборах о 14 годин 47 хвилин, які відбуваються до початку робочого часу, від отримання ним засобів індивідуального захисту (захисних окулярів закритого типу) під підпис в особистій картці та за знаходження на виробничому майданчику МБЛЗ 06 грудня 2017 року у зміні з 15 годин до 22 годин без захисних окулярів відкритого типу, а також за те, що захисна куртка не була застебнута.

Вважає наказ неправомірним, виданим з метою здійснення тиску на нього, як члена виборного органу незалежної профспілкової організації, без згоди Маріупольської Первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської професійної спілки «Народна солідарність» на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, без здійснення роботодавцем аналізу обставин, які мали місце у дійсності та у порушення його трудових прав, оскільки він не порушував трудової дисципліни. 06 грудня 2017 року о 19 год 00 хвилин він знаходився у відділені безперервної розливки сталі конвертерного цеху та виконував роботу по прибиранню території робочої площадки МБЛЗ № 3. Виконуючи роботу з прибирання, він помітив, що деякі застібки на його куртці прийшли у непридатність, вони деформувалися та втратили форму, тому застібки самовільно розстібнулися, так як потребували заміни. На його думку, деформація застібок на куртці, яку він виявив в ході зміни, неможливо розцінювати як порушення ним трудової дисципліни, а крім того ІОП 232-001-2015 «Інструкції по охороні праці» не містить вказівок про те, що повинен виконувати робітник у разі, коли ґудзики на спецодягу деформувалися та не тримають куртку (самовільно розстібаються).

Також позивач зазначав, що 06 грудня 2017 року у 19 год 30 хвилин він знаходився вже у безпечній зоні на МБЛЗ № 3, де немає шкідливих та небезпечних факторів. Знаходячись в цій безпечній зоні він зняв свої захисні окуляри для того, щоб їх очистити та протерти, так як вони забруднилися і на них накопичувався конденсат, внаслідок чого продовжувати роботу в них було неможливо, оскільки в них він вже нічого не бачив. Догляд за окулярами (їх очищення) прямо передбачений технічними характеристиками окулярів. Його дії по очищенню окулярів не суперечать правилам техніки безпеки, а напроти, він повинен був очистити окуляри, тому що працювати надалі він в них не міг, це було небезпечно для його життя.

Також позивач в позові зазначає, що на зміно-зустрічному зібранні, яке відбувалося 06 грудня 2017 року, він не відмовлявся отримувати окуляри, а звернувся з проханням ознайомитися з документацією на засоби індивідуального захисту (захисні окуляри), оскільки це право робітника, який має намір використовувати ці окуляри, але роботодавець безпідставно відмовився ознайомлювати його з вказаною документацією на окуляри.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «МК «Азовсталь» про скасування наказу № 7тд від 05.01.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію за грудень 2017 року, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що в наслідок неналежного виконання посадових обов`язків розливальник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конверторного цеху ОСОБА_1 , 06.12.2017 року на змінно-зустрічному зборі о 14:47 год. відмовився отримувати засоби індивідуального захисту (окуляри захисні закритого типу); в зміні з 15:00 год. до 22:00 год. 06.12.2017 року перебував на робочому майданчику МБЛЗ № 3, не застосовуючи наявних у нього захисних окулярів відкритого типу, а також використовував куртку захисну, яка не була застебнута, та дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням позивачем вимог пп. 1.4. посадової інструкції 232-04-323-2014, Закону України «Про охорону праці, Додатка В п. В32.9СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»», п.4.2, п. 5.10. ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату», п.5.2.3, п.5.2.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку, ОСОБА_1 наказом відповідача № 7тд від 05.01.2018 року правомірно було оголошено догану, оскільки в його діях наявний склад дисциплінарного проступку та наявність вини.

Суд дійшов висновку, що 06.12.2017 року ОСОБА_1 під час вручення окулярів, від отримання яких він відмовився, разом з окулярами були надані усі документи щодо якісних та технічних характеристик окулярів. Позивач мав змогу, у разі висловлювання згоди отримати упаковку з окулярами, отримати всю потрібну йому інформацію з інструкції, в тому числі про лінзи до цих окулярів, згідно маркування на лінзі.

Суд також дійшов висновку, що Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» при прийняті рішення від 03.01.2018 року про відмову у надані згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності поклала в основу рішення обставини, які не відповідають дійсності, спростовуються вимогами діючих локальних актів відповідача, та виданим заступником начальника цеху з розливки та ПОС талоном попередження порушень, яке з врахуванням вищевикладених обставин не може бути прийнято судом як обґрунтоване, оскільки не відповідає нормам трудового законодавства, фактичним обставинам подій порушення позивачем трудової дисципліни.

Перевіряючи рішення профспілкової організації на предмет його обґрунтованості чи необґрунтованості, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду України у справах № 6-119цс15, № 6-703цс15, та Верховного Суду № 265/6850/16-ц від 06 вересня 2018 року.

Судом відхилені доводи представника позивача про те, що позивач не був ознайомлений з вимогами ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату», оскільки вони спростовуються поданим відповідачем витягом з журналу проведення інструктажів, де зазначено, що позивач був ознайомленим з ними, про що свідчить його підпис.

При застосуванні дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідачем дотримано вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки відповідачем було запропоновано позивачу надати пояснення за вчинений проступок; однак позивач відмовився від надання письмових пояснень, про що відповідачем був складений акт від 06.12.2017 року.

Суд також дійшов висновку, що позбавлення позивача премії було здійснено з дотриманням вимог та процедур, встановлених Загальним положенням про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

11 січня 2020 року ОСОБА_1 подав за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 січня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «МК «Азовсталь» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, позбавлення премії, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що представником позивача - ОСОБА_2 було заявлено про відвід судді Костромітіній О.О. у зв`язку із наявністю конфлікту інтересів, оскільки на його думку існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, так як раніше суддя Костромітіна О.О. розглядала іншу справу за участю його представника з вимогами до відповідача ПрАТ «МК «Азовсталь», та під час розгляду якої, безпідставно відмовляла в задоволенні клопотань представника, відверто зневажала та упереджено ставилась до його позиції. Ухвалою судді, який не входив до складу суду, що розглядає справу, заяву представника позивача про відвід судді, підтриману позивачем, відхилено, але ж протягом всього судового розгляду у позивача та його представника - ОСОБА_2 виникали сумніви щодо неупередженості судді Костромітіній О.О.

Суд не дав належну оцінку обставинам по справі та доказам, які ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному з`ясуванню всіх обставин по справі.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення первинної профспілкової організації про відмову у дачі згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, але при з`ясуванні подій не врахував ті обставини, що позивач на законній підставі забажав від відповідача, як член виборного органу профспілки отримати документи, які підтверджують відповідність засобів індивідуального захисту, що видавались майстром ОСОБА_3 , санітарним нормам, а саме сертифікат якості окулярів закритого типу, та його вимоги узгоджуються з нормами законодавства про охорону праці та трудового законодавства.

Судом не враховано той факт, що інструкція по експлуатації окулярів, якою обґрунтовано рішення, не є сертифікатом експертизи їх типу, який надав відповідач у якості доказів , та який бажав отримати позивач 06 грудня 2017 року щоб ознайомитися з сертифікатом відповідності та висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи в сфері застосування ЗІЗ .

Також суд не прийняв до уваги, що в наданому відповідачем висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи зазначено, що окуляри закритого типу, які видавались позивачу, є засоби індивідуального захисту для зварників.

Не відповідають дійсності ствердження суду, що позивач та його представник посилались на те, що знаходження ОСОБА_1 06.12.2017 року о 19-30 год. у безпечній зоні МБЛЗ № 3, не вимагає обов`язку знаходження в окулярах, оскільки судом не прийнято до уваги пояснення сторони позивача, що в момент проходження ОСОБА_4 , позивач тримав окуляри в руці, та зняв їх саме для очищення від пилу, та не виконував в той момент ніякої роботи.

Судом не прийнято до уваги, що під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт нехтування позивачем вимог з охорони праці та порушення ним посадової інструкції при виконання робіт при прибирання території майданчика, оскільки у нього розстебнулися ґудзики і він приводив спецодяг у належний стан.

Зважаючи на те, що дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов`язків, та враховуючи те, що під час прибирання території у нього розстебнулися ґудзики, і що в нього забруднилися окуляри, але він діяв відповідно до інструкцій , приводив спецодяг до ладу, тобто застебнув після очищення окулярів, профспілка вважала що у відповідача не було підстав притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд дійшов хибного висновку, що позивач був ознайомлений з Інструкцією з охорони праці 232-001-2015 під підпис, оскільки відповідачем не надано лист ознайомлення позивача з вказаною інструкцією, а надані відповідачем листи з особистим підписом позивача про проходження інструктажу з охорони праці, який проводив майстер ОСОБА_3 , не свідчить про те, що позивача ознайомлено з вказаною інструкцією.

Судом дана неправильна оцінка поясненням свідка ОСОБА_5 , оскільки останній не стверджував, що він бачив позивача без окулярів та в розстебнутій куртці.

При з`ясуванні обставин судом не було враховано попереднє, ідентичне теперішньому, покарання позивача за той же факт того ж дисциплінарного проступку, про позбавлення позивача премії у розмірі 75% у грудні місяці згідно виписаних талонів попередження.

Суд не звернув уваги і на додаткові гарантії трудових прав виборних профспілкових працівників, які спрямовані на створення належних умов для їх активної громадської діяльності та встановлюються законодавством України з метою захисту їх прав від свавілля власника.

Відзив на апеляційну скаргу

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не спростовують висновки законного та обґрунтованого рішення суду.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме доповідної записки ОСОБА_3 , також допитаного судом я якості свідка, актом відповідача про відмову розливника сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі ОСОБА_1 отримати захисні окуляри закритого типу, актом про відмову останнього від надання пояснень, показів свідків повністю спростовуються доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд не дав належну оцінку та не врахував тієї обставини, що позивач на змінно-зустрічному зібранні не відмовлявся від отримання окулярів, а лише бажав отримати сертифікат якості ЗІЗ - окулярів закритого типу для контролю щодо якості ЗІЗ, оскільки відповідачем було запропоновано позивачу отримати окуляри закритого типу виробництва фірми РОСОМЗ артикул 21107 разом з інструкцією з експлуатації, де вказані їх захисні властивості, а також технічні властивості матеріалу, з якого окуляри вироблені окуляри (лінзи, корпус), які мають маркування, в якому перелічена вся потрібна інформація щодо якості та технічних характеристик.

Відповідно до вимог діючого законодавства правовим обов`язком роботодавця на підставі статті 8 Закону України «Про охорону праці» є забезпечення за свій рахунок придбання, комплектування, видача та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору. Вручення яких-небудь документів на підтвердження технічних характеристик окулярів не є обов`язком роботодавця.

Відповідно до локальних актів, прийнятих на підприємстві, робітник повинен бути у захисних окулярах при знаходженні на робочому місці і на інших виробничих ділянках (п.4.2 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для працівників комбінату»), з якими позивач ознайомився під підпис, про що маються докази у справі.

Доводи позивача, що він о 19:30 год. знаходився вже у безпечній зоні МБЛЗ № 3, де зняв свої захисні окуляри для того, щоб їх очистити і протерти, тому що вони забруднилися спростовуються матеріалами справи: показами свідків, талоном попередження порушень, виданим заступником начальника цеху з розливки та ПОС ОСОБА_4 та його пояснювальною запискою, актом відповідача про знаходження позивача на робочому майданчику МБЛЗ № 3 без захисних окулярів.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги стосовно знаходження його на робочому майданчику у куртці, яка нібито прийшла в непридатність (ґудзики втратили свою форму), оскільки стандартами підприємства передбачено обов`язок робітника працювати тільки в справному спецодязі, користуватися засобами індивідуального захисту; спецодяг повинен бути наглухо застебнутий.

Відповідачем на виконання статті 8 Закону України «Про охорону праці», п.5.5 Колективного договору 22 березня 2017 року видано 2 костюма, та дата наступного отримання засобів індивідуального захисту - 22 березня 2019 року. Зазначені обставини дозволяли позивачу у разі пошкодження або зіпсування засобів індивідуального захисту замінити пошкоджений або полагодити його.

Більш того, під час розгляду справи судом встановлено, що на підприємстві всі костюми для захисту від підвищених температур, іскор і бризок розплавленого металу. На куртці позивача присутня центральна потайна застібка, яка забезпечує захист ґудзиків та виключає їх пошкодження у разі носіння куртки із застебнутими ґудзиками.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09 серпня 2007 року працює у конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» розливником сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі.

Позивач ОСОБА_1 на час здійснення подій 06.12.2017 року був членом виборного органу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність».

Згідно вимог пп. 1.4. посадової інструкції 232-04-323-2014 «розливника сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху», розливник сталі 6 розряду в своїй діяльності повинен знати керуватися та виконувати: Закон України «Про охорону праці», Правила внутрішнього трудового розпорядку, нормативно-правові акти з охорони праці, СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»»; ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату», ... справжню посадову інструкцію». П. 4.1. посадової інструкції 232-04-323-2014 передбачає, що розливник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь»» несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків.

В додатку В п. В32.9. СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»» зазначено, що робітник зобов`язаний працювати тільки в справному спецодязі та користуватися засобами індивідуального захисту». П.4.2 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для працівників комбінату» передбачає, що при знаходженні на робочому місці і на інших виробничих ділянках необхідно перебувати в захисних окулярах. Згідно п.5.10 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату» спецодяг робітників повинен бути наглухо застебнутий.

Згідно п.5.2.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані піклуватися про особисту безпеку і здоров`я. На підставі п.5.2.4 п.5.2.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані перебувати на робочих місцях в спеціальному одязі і взутті, користуватись колективними та індивідуальними засобами захисту.

З посадовою інструкцією 232-04-323-2014, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»», ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для працівників комбінату» позивач був ознайомлений особисто під розпис.

06.12.2017 року в конвертерному цеху в відділенні безперервної розливки сталі на змінно-зустрічному зборі о 14:47 год. майстром на гарячій ділянці робіт МБЛЗ ОСОБА_3 здійснювалася видача засобів індивідуального захисту (захисних окулярів закритого типу). Про вказані обставини ОСОБА_3 була складена доповідна записка від 06.12.2017 року. У вказаній доповідній записці також зафіксовані ті обставини, що ОСОБА_1 було видано змінне завдання по прибиранню робочої площадки МБЛЗ № 3. Після отримання вказаного завдання ОСОБА_1 приступив до його виконання. Розливальник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі ОСОБА_1 відмовився отримувати захисні окуляри закритого типу, про що Відповідачем був складений акт про відмову ОСОБА_1 від отримання засобів індивідуального захисту.

На підприємстві відповідача діють локальні акти, які розроблені на виконання вимог законодавства про охорону та безпеку праці - СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»» та ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату». Робітник повинен бути у захисних окулярах при знаходженні на робочому місці і на інших виробничих ділянках (п.4.2 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату»).

Судом також встановлено, що відповідно до п. 5.20 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату» захисні окуляри необхідно застосовувати при виконанні робіт, пов`язаних з ризиком травмування органів зору: - робота з очищення обладнання, прибирання території. Дозволяється знаходитися без захисних окулярів в АБК цеху, щитах та постах управління. Додаткові місця і види робіт, де допускається виконувати роботи без захисних окулярів, визначає начальник підрозділу (розпорядженням по підрозділу), тобто на всій території конвертерного цеху необхідно знаходитись у захисних окулярах. Виключення складають приміщення АБК цеху, щити та пости управління.

Для очищення окулярів на території конвертерного цеху є станція по очищенню окулярів, яка знаходиться на ГПУ МБЛЗ № 3, що підтверджується відповідним розпорядженням по конвертерному цеху.

ОСОБА_1 відповідачем було запропоновано отримати окуляри закритого типу виробництва фірми РОСОМЗ артикул 21107. В інструкції з експлуатації, що поставляється разом з кожними окулярами вказані захисні властивості, а також матеріал з якого окуляри вироблені (лінзи і корпус). Термін зберігання складає 36 міс., а дата виробництва вказана на пакувальному матеріалі кожної одиниці окулярів (для даної партії це був липень місяць 2017 року).

06.12.2017 року був складений акт, в якому зафіксовано, що о 16:00 год. виконуючим обов`язки майстра на ділянці робіт МБЛЗ ОСОБА_6 було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення за фактом його відмови отримувати захисні окуляри закритого типу. Розливальник сталі 6 розряду ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.

06.12.2017 року о 19:00 год. у відділенні безперервної розливки сталі конвертерного цеху був виявлений факт порушення вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці ОСОБА_1 , а саме, розливальник сталі 6 розряду ОСОБА_1 , який при виконанні роботи з прибирання робочого майданчика МБЛЗ № 3, знаходився в захисній куртці, яка не була застебнута, про що свідчить виданий зам. начальником цеху з розливки та ПОС ОСОБА_7 талон попередження порушень. Від підпису в талоні попередження ОСОБА_1 відмовився.

Про вказані обставини ОСОБА_7 була складена відповідна пояснювальна записка. Позивачу було запропоновано надати письмове пояснення відносно вказаних обставин.

Позивач відмовився надавати пояснення відносно знаходження на робочому майданчику МБЛЗ № 3 у незастебнутій куртці. Вказані обставини також зафіксовані в Акті відповідача від 06.12.2017 року.

06.12.2017 о 19:30 годині у відділенні безперервної розливки сталі конвертерного цеху був виявлений факт повторного порушення вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці ОСОБА_1 , а саме, розливник сталі 6 розряду ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому майданчику МБЛЗ № 3 не використовував наявні у нього захисні окуляри відкритого типу, про що свідчить виданий заступником начальника цеху з розливки та ПОС ОСОБА_7 талон попередження порушень.

Від підпису в талоні попередження порушень ОСОБА_1 відмовився.

Про вказані обставини ОСОБА_7 була складена відповідна пояснювальна записка.

Позивачу було запропоновано надати письмові пояснення відносно вказаних обставин.

Позивач відмовився надавати пояснення відносно знаходження на робочому майданчику МБЛЗ № 3 без окулярів. Вказані обставини також зафіксовані в Акті Відповідача від 06.12.2017 року.

Наказом №88 від 13.05.11 року, введеним в дію на підприємстві Відповідача наказом № 260 від 22.07.2011 року, встановлені норми видачі відповідних засобів індивідуального захисту згідно «Норм безплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам підприємств, що входять до Групи Метінвест», відповідно до якого термін носки костюму для захисту від підвищених температур, іскор і бризок розплавленого металу, які видаються розливникам сталі, складає 12 місяців, та видається 2 комплекту основного спецодягу.

ОСОБА_1 22 березня 2017 року видано два комплекту спецодягу, дата наступного отримання засобів спеціального захисту - 22 березня 2019 року. Згідно записів в особовій картці обліку спеціального одягу було отримано два комплекти засобів індивідуального захисту (костюм - штани і куртка) і один утеплений комплект (штани і куртка), що підтверджується матеріалами справи.

На виконання ч. 2 ст. 252 КЗпП України відповідачем на адресу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» (3 особа по справі), членом якої є позивач по справі, був направлений лист № 070/1460 від 18.12.2017 року про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з наданням відповідних обґрунтовуючих документів.

Рішенням Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 03.01.2018 року відмовлено відповідачу у дачі згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Принципи, порядок та умови преміювання робітників ПрАТ «МК «Азовсталь» встановлюється Положенням, затвердженим генеральним директором та узгодженим з головою профспілкового комітету, діючим з 01 червня 2016 року. Пунктом 13 вказаного Положення передбачено, що при невиконанні робітником своїх функціональних та посадових обов`язків, порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку та технологічних інструкцій, розмір його премії, може бути зменшено від 5% до 100%. Згідно Додатку 1 до Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» одним з порушень, при яких премія, нарахована за основні результати діяльності робітникам, зменшується або не виплачується повністю є порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення вимог посадової інструкції.

Судом встановлено, що днем виявлення проступку, вчиненого позивачем, є 06.12.2017 року, ОСОБА_1 позбавлений премії наказом № 7тд від 05.01.2018р., тобто протягом місяця з дня виявлення порушення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Сторони та третя особа про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином (т.2 а.с. 137). У судове засідання суду апеляційної інстанції 26 лютого 2020 року представник третьої особи не з`явись.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника - ОСОБА_15., які просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, пояснення в судовому засіданні 05 лютого 2020 року представника позивача- ОСОБА_2 . та представника третьої особи - Володіної Н.Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення представників відповідачів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону повністю.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі статтею 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

За вимогами ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Аналогічні положення втілені у пункті 5.2.3., 5.2.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку, діючих на підприємстві-відповідача (т. 1 а.с. 40, 41).

Згідно вимог п. 1.4, посадової інструкції 232- 04-323-2014 «Розливника сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху», з якою ознайомлений під підпис ОСОБА_1 , розливник сталі 6 розряду в своїй діяльності повинен керуватися, виконувати та знати знати: Закон України «Про охорону праці», Правила внутрішнього трудового розпорядку, нормативно-правові акти з охорони праці, СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»»; ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату», справжню посадову інструкцію». Пункт 4.1. посадової інструкції 232-04-323-2014 передбачає, що розливник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь»» несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків (т.1 а.с. 25- 28, 108 - 111).

З метою унормування вимог щодо охорони праці на підприємстві ПрАТ «МК «Азовсталь» діють СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь», Інструкція з охорони праці «ИОТ 232-001-2015», з якими під час проведення інструктажів 02 грудня 2017 року ознайомлений під підпис позивач (т. 1 а.с.35 - 39, 112, 113).

Згідно п.5.2.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані перебувати на робочих місцях в спеціальному одязі і взутті, користуватись колективними та індивідуальними засобами захисту.

За вимогами Додатку В п. В32.9. СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»», робітник зобов`язаний працювати тільки в справному спецодязі та користуватися засобами індивідуального захисту» та п.4.2, 5.10 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для працівників комбінату», знання якої підтвердив позивач 02 грудня 2017 року, тобто напередодні вчиненого ним порушення, передбачено обов`язок робітника працювати тільки в справному спецодязі, який повинен бути наглухо застебнутим, та при знаходженні на робочому місці і на інших виробничих ділянках перебувати в захисних окулярах (т.1 а.с. 35 - 39, 112, 113).

Пункт 4.1 посадової інструкції 232-04-323-2014 передбачає, що розливальник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» несе відповідальність за невиконання або неналежне покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків.

Відповідно до п.7.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку для підвищення ефективності управління та контролю виробничого процесу на комбінаті обов`язкових змінно-зустрічних оперативних нарад перед початком зміни та система обов`язкових рапортів. Змінно-зустрічні збори, рапорти, приймання здача змін проводиться у відповідності до Положення про порядок проведення зміно-зустрічних зборів, рапортів та прийманні-здачі змін в підрозділах комбінату (т.2 а.с. 146 - 148).

Отже, позивач на підставі вимог пп.1.4. посадової інструкції 232-04-323-2014 «Розливальника сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху», як розливальник сталі 6 розряду повинен виконувати трудовий обов`язок, встановлений вимогами пункту 7.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме, перед початком зміни з`являтися на зміно- зібранні для прийому зміни від попередньої зміни та відповідно отримання виробничих завдань на наступну зміну, на яких вирішуються усі виробничі питання, в тому числі виконання роботодавцем обов`язку, передбаченого статтею 8 Закону України «Про охорону праці» по забезпеченню робітників засобами індивідуального захисту, без яких робітник не може знаходитися на металургійному підприємстві, тим більше виконувати свої трудові обов`язки, .оскільки це є грубим порушенням вимог законодавства про охорону праці, трудового законодавства, а також наведених вище локальних актів відповідача.

За положеннями статті 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці.

Роботодавець, згідно статті 13 Закону України «Про охорону праці», зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець повинен забезпечити функціонування системи управління охороною праці, а саме: здійснювати контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці.

За положеннями статті 8 цього Закону, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

У разі передчасного зношення цих засобів не з вини працівника роботодавець зобов`язаний замінити їх за свій рахунок. У разі придбання працівником спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів за свої кошти роботодавець зобов`язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором.

Згідно з колективним договором роботодавець може додатково, понад встановлені норми, видавати працівникові певні засоби індивідуального захисту, якщо фактичні умови праці цього працівника вимагають їх застосування.

Таким чином, дії відповідача щодо видачі засобів індивідуального захисту, а саме окулярів закритого типу на зміно-зустрічному зібранні, узгоджуються з положеннями статті 8 Закону України «Про охорону праці», вимогами діючого трудового законодавства, та пов`язані з турботою за життя та безпекою робітників, зайнятих у виробничих процесах на підприємстві з високим ступенем ризику.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розливальник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі ОСОБА_1 , у порушення пп.1,4 посадової інструкції 232-04-323-2014 «Розливника сталі 6 розряду відділення розливки сталі конвертерного цеху», статті 14 Закону України «Про охорону праці», СТП 232-94-2015 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь» Додаток В п.В32.9», п.4.2 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату», відмовився отримувати захисні окуляри закритого типу».

На підприємстві відповідача діють локальні акти, які розроблені на виконання вимог законодавства про охорону та безпеку праці - СТП 232-94 «ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь»» та ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату». Робітник повинен бути у захисних окулярах при знаходженні на робочому місці і на інших виробничих ділянках (п.4.2 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату»).

Відповідно до п. 5.20 ІОТ 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату» захисні окуляри необхідно застосовувати при виконанні робіт, пов`язаних з ризиком травмування органів зору: - робота з очищення обладнання, прибирання території. Дозволяється знаходитися без захисних окулярів в АБК цеху, щитах та постах управління. Додаткові місця і види робіт, де допускається виконувати роботи без захисних окулярів, визначає начальник підрозділу (розпорядженням по підрозділу), тобто на всій території конвертерного цеху необхідно знаходитись у захисних окулярах. Виключення складають приміщення АБК цеху, щити та пости управління.

Суд вважав доведеними обставини і, беручи до уваги зібрані по справі письмові докази: доповідна майстра ОСОБА_3. та акт від 06 грудня 2017 року про відмову ОСОБА_1 отримати захисні окуляри закритого типу, пояснювальна заступника начальника цеха ОСОБА_7 та акти від 06 грудня 2017 року про знаходження ОСОБА_1 в робочий час на виробничому майданчику МБЛЗ № 3 в розстебнутому спецодязі та без захисних окулярів відкритого типу, талони попередження порушення, пояснення свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , колегія суддів з цим погоджується, що розливальником сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі ОСОБА_1 , неодноразово 06 грудня 2017 року допущені порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, норм трудового законодавства та законодавства з охорони праці і унормованих правил локальними актами підприємства, у вигляді відмови від отримання окулярів закритого типу, знаходження ОСОБА_1 в робочий час на виробничому майданчику МБЛЗ № 3 в розстебнутому спецодязі та без захисних окулярів відкритого типу (т.1 а.с.24, 29, 31, 32, 114 - 120).

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не працював в незастебнутому спецодязі, а приводив його у належний стан, оскільки внаслідок високої температури прийшли в непридатність ґудзики, декілька застібок, та куртка мимовільно розстібалася.

ОСОБА_1 22 березня 2017 року видано два комплекту спецодягу, дата наступного отримання засобів спеціального захисту - 22 березня 2019 року. Згідно записів в особовій картці обліку спеціального одягу було отримано два комплекти засобів індивідуального захисту (костюм - штани і куртка) і один утеплений комплект (штани і куртка) (т.1 а.с. 136-142).

Таким чином у ОСОБА_1 була можливість разі пошкодження або зіпсування його засобів індивідуального захисту замінити пошкоджений комплект засобів індивідуального захисту.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що, як правильно було встановлено судом першої інстанції, всі костюми для захисту від підвищених температур, іскор і бризок розплавленого металу відповідають вимогам ГОСТ 12.4.045-87 та ДСТУ EN 340 - 2001. На куртці позивача присутня центральна бортова потайна застібка, яка забезпечує захист ґудзиків. Якщо працівник носить куртку з застебнутими ґудзиками, це виключає будь - яке їх пошкодження, оскільки вони прикриті шаром вогнестійкого матеріалу, що захищає їх від впливу інфрачервоного випромінювання і підвищених температур (т.1 а.с.143).

На виконання вимог п.5.7. Інструкції з охорони праці 232-001-2015 позивач не доповідав майстру ні іншому керівнику про будь-які несправності / пошкодження засобів індивідуального захисту.

На підставі п.5.5., 516.,5.17. Інструкції з охорони праці 232-001-2015 позивач постійно повинен перевіряти справний стан засобів індивідуального захисту, забезпечувати належний догляд засобів індивідуального захисту, та має право на їх заміну у разі виходу з ладу. Але матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до відповідача з питанням про заміну СІЗ.

Факт виконання ОСОБА_1 роботи з прибирання території у розстебнутій куртці, та на робочому майданчику МБЛЗ № 3 біля стенду розігріву погружних стаканів без окулярів, за що йому виписали талони попередження та склали акти, підтвердив в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 , який працює на підприємстві відповідача розливальником сталі 6 розряду, і з яким, як пояснив позивач в апеляційному суді у нього нормальні стосунки та будь-яких конфліктів не виникало. Відповідно до пояснень вказаного свідка ОСОБА_1 , знаходячись без захисних окулярів курив, а потім знаходився біля стенду розігріву погружних стаканів без захисних окулярів.

Отже, поясненнями зазначеного свідка також спростовуються доводи позивача, що він приймав міри, пов`язані з протиранням захисних окулярів, в момент виявлення порушення заступником начальника цеху.

Безпідставне посилання судом в рішенні на пояснення свідка ОСОБА_5 щодо знаходження позивача на робочому місці без захисних окулярів, не привело до неправильного рішення та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки факти порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, пов`язаних з невиконанням вимог та правил охорони праці, знайшло своє підтвердження, наведеними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги у спростування факту порушення, що позивач не виконував роботу в незастебнутому спецодязі та не знаходився на робочому майданчику без захисних окулярів відкритого типу, не відмовлявся на зустрічно-змінному зібранні отримати окуляри закритого типу, а лише вимагав від майстра, як представник профспілки та з метою захисту працівників цієї профспілки, надати йому сертифікат якості цих окулярів, не є слушними, оскільки суперечать зібраним матеріалам і поясненням позивача в суді першої інстанції та апеляційному суді про неотримання цих окулярів, які надавались йому разом з інструкцією, та в якій були вказані якісні характеристики (т.1 а.с. 121, 122).

Позивачу нічого не заважало виконати вимоги нормативних актів з охорони праці та розпорядження керівництва щодо отримання захисних окулярів закритого типу безпосередньо перед виконанням виробничого завдання, а в подальшому з`ясовувати питання, у тому числі і при виконанні повноважень члена профспілкової організації, щодо надання сертифікату якості на вказані окуляри.

Сертифікатом експертизи типу підтверджується відповідність засобів індивідуального захисту: окуляри захисні закриті 9004, вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту (т.1 а.с. 128).

Необхідність видачі конкретних засобів індивідуального захисту, а саме окулярів закритого типу, залежності від професії, прописана в НПАОП 27.0-3.01-08 «Норми безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам металургійної промисловості».

Неслушними є і доводи апеляційної скарги, з посиланням на Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04 квітня 2014 року № 602-123-20-3/10100, що сфера реалізації захисних окулярів закритого типу для зварювальників (т.1 а.с.130), оскільки доказів щодо неможливості їх застосування для розливників сталі, не надано.

Посилання в апеляційній скарзі представника позивача на те, що ОСОБА_1 несе відповідальність суто за посадовою інструкцією за невиконання або неналежне виконання покладених на нього функціональних обов`язків безвідносно до інших актів підприємства, що регулюють безпеку праці, не усувають допущеного позивачем 06 грудня 2017 року факту порушення посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку та нормативних і локальних актів з охорони праці, що кваліфікується як порушення і тягне наслідок у вигляді дисциплінарного стягнення.

За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із виявленими фактами порушення ОСОБА_1 06 грудня 2017 року у відділенні безперервної розливки сталі конвертерного цеху вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці роботодавець зажадав пояснення від працівника, проте, від письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано в актах від 06 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 30 -32).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач не відмовлявся надати пояснення, а лише просив надати йому два дні для їх складання, оскільки вони спростовуються як наведеними вище актами, так і поясненнями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, категорично також заявив, що нічого не буде підписувати.

Наступна поведінка позивача, а саме ненадання роботодавцю письмових пояснень протягом наступних двох днів, дає підстави апеляційному суду впевнитися в тому, що позивач відмовився надати їх.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо позбавлення його керівником - заступником начальником цеху по розливки і ВОС ОСОБА_7 права на викладення в письмовому вигляді дійсних обставин в порушення абз. 1 ст. 149 КЗпП України не є переконливими.

Колегія суддів вважає, що роботодавцем видано оспорюваний наказ № 7тд від 05 січня 2018 року, що укладається в межі обов`язків і повноважень роботодавця, унормованих статтею 153 КЗпП України, статтею 13 Закону України «Про охорону праці», щодо вжиття превентивних заходів упередження безпечних і шкідливих умов праці, забезпечення додержання вимог законодавства в галузі охорони праці.

Враховую факт неодноразового невиконання ОСОБА_1 вимог з охорони праці, а відтак і посадових обов`язків, які були допущені позивачем на підприємстві з підвищеною небезпекою, та роботодавцем застосована до останнього така міра дисциплінарного стягнення, як догана, не можна дійти висновку, що роботодавцем застосована більш сурова міра стягнення.

Відповідно до частини другої статті 97 КЗпП України, статті 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Частина третя статті 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

За змістом пункту 4.6. Колективного договору, що діє на ПрАТ «МК «Азовсталь», регулювання фондів оплати праці структурних підрозділів та товариства в цілому здійснюється відповідно до Положення про оплату праці та преміювання, та виплата премії є правом роботодавця, який встановлює її розміри, порядок надання та позбавлення.

Пункт 10.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачає, що до робітника можуть бути застосовані додаткові заходи реагування у вигляді позбавлення виробничої премії, в тому числі за порушення посадової інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Застосування вказаних заходів реагування здійснюється на підставі наказу генерального директора у порядку, передбаченому Загальним положенням про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь». Принципи, порядок та умови преміювання робітників ПрАТ «МК «Азовсталь» встановлюється Положенням, затвердженим генеральним директором та узгодженим з головою профспілкового комітету, діючим з 01 червня 2016 року.

Пунктом 13 вказаного Положення передбачено, що при невиконанні робітником своїх функціональних та посадових обов`язків, порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку та технологічних інструкцій, розмір його премії, може бути зменшено від 5% до 100%. Згідно Додатку 1 до Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» одним з порушень, при яких премія, нарахована за основні результати діяльності робітникам, зменшується або не виплачується повністю є порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення вимог посадової інструкції. При цьому, п. 15 Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» визначено, якщо виробнича премія виплачена, а допущене робітником за цей місяць порушення було встановлено пізніше, то робітник протягом місяця з дня виявлення порушення, не враховуючи часу звільнення робітника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або знаходженням його у відпустці, може бути позбавлений премії (її частини), виплаченої йому за місяць, в якому допущено порушення, шляхом утримання з поточної заробітної плати.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо позбавлення його премії за грудень 2017 року у розмірі 175 % , з посиланням на те, що 75 % було стягнуто на підставі розпорядженні начальника цеху, а 100 % на підставі оскаржуваного наказу.

Апеляційним судом перевірено зазначений довід і відхиляє його як безпідставний, оскільки з наданих до матеріалів справи копій розрахункових листів за грудень 2017 року за січень 2018 року (т.2 а.с. 140, 141) вбачається, що позивача було позбавлено 100% премії за грудень 2017 року.

Тобто, в грудні 2017 року позивачу було виплачено премію за грудень 2017 року в розмірі 1295,65 коп., що становить тільки 50% та позбавлено 50% цієї премії на підставі розпорядження начальника конвертерного цеху № 386 т.д. від 11 грудня 2017 року. Але після скасування наведеного наказу (т.2 а.с.145) та видання роботодавцем 05 січня 2018 року оскаржуваного наказу, позивача ще в січні 2018 року позбавлено 50% премії за грудень 2017 року, в розмірі 1295,65 грн.

Доказів того, що позивача ще було позбавлено 75 % премії за грудень 2017 року матеріали не містять.

Відповідно до частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» необхідно застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів - до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що рішенням Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 03 січня 2018 року, членом виборного органу якого є позивач, відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки: не доказано роботодавцем обставин, на які він посилається у наданому поданні; висновки роботодавця є надуманими, зробленими підставі доводів і припущень, та не заснований на аналізі фактичних обставин, які мали місце у даному випадку; рішення виборний орган прийняв всебічно перевіривши обставини того, що сталося і на підставі тих пояснень і доказів, які були надані профспілці як роботодавцем, так і самим працівником, а також після опитування очевидців подій, що мали місце 06 грудня 2017 року.

Апеляційний суд погоджується із висновками судів першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову, та про наявність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 1.4. посадової інструкції 232-04-323-2014, Закону України «Про охорону праці», Додатка В п. В 32.9 СТП 232-94 ССБТ. Управління охороною праці на ПрАТ «МК «Азовсталь», п.4.2., п.5.10. ІТП 232-001-2015 «Загальні вимоги правил безпеки для Працівників Комбінату, п.5.2.3, п.5.2.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку, які виразилися у відмові ОСОБА_1 06 грудня 2017 року в конвертерному цеху в відділенні безперервної розливки сталі після отримання на змінно-зустрічному зібранні о 14:47 год. змінного завдання по прибиранню робочого майданчика МБЛЗ № 3, отримати захисні окуляри закритого типу; знаходження у зміні з 15:00 год. до 22:00 год. на робочому майданчику при виконанні робіт по прибиранню робочого майданчика МБЛЗ № 3 в захисній куртці, яка не була застебнута, та без захисних окулярів відкритого типу.

Доводи сторони позивача про те, що зазначеними діями ОСОБА_1 не було заподіяно шкоди, судова колегія відхиляє повністю, оскільки забезпечення роботодавцем працівників засобами індивідуального захисту та дотримання останніми вимог з охорони праці, направлені на збереження здоров`я працівників та попередження настання негативних наслідків.

Робочий майданчик МБЛЗ № 3 конвертерного цеху відділення безперервної розливки сталі ПрАт «МК «Азовсталь» є часткою підприємства з підвищеною небезпеки, та нехтування правилами охорони, недопустимо.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням висновку про право роботодавця звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки випливає, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом, виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами».

Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

З огляду на те, що висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, то посилання на відсутність у суду повноважень здійснювати перевірку та давати юридичну оцінку рішенню профспілкового комітету (яке відповідно до вимог статей 57, 212 ЦПК України 2004 року є одним із доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення), не можна визнати правильним.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15, постанові ВС у справі № 265/6850/16-ц.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 03 січня 2018 року, яким відмовлено відповідачу у дачі згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є необґрунтованим, оскільки не відповідає нормам трудового законодавства, фактичним обставинам подій порушення позивачем трудової дисципліни.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, які полягають в ухваленні рішення суддею, якій було заявлено відвід. Двічі заявлений судді відвід було розглянуто і вирішений відповідно до вимог діючого процесуального законодавства іншим суддею. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвого С.С. від 22 грудня 2018 року та ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 27 березня 2019 року ОСОБА_14 у задоволенні заяв ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про відвід судді Костромітіної О.О. відмовлено (т.3 а.с.23, 24, т.4 а.с.7, 8).

Згідно частини 2 статті 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням суду, викладеним в наведених ухвалах суду про те, що суб`єктивне ставлення заявників до рішень головуючого, в тому числі і по іншим справам, які, як вважали заявники, полягали та можуть полягати в упередженому ставленні судді при розгляді даної цивільної справи, не свідчать про пряму заінтересованість судді у результатах розгляду цієї справи. Наявності конфлікту інтересів, тобто приватного інтересу або суперечності між приватним інтересом головуючого по справі та її службовими повноваженнями, що може або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, встановлено не було. Посилання представника позивача - ОСОБА_2. на обставини розгляду суддею інших справ за його участю за позовами до ПрАТ «МК «Азовсталь», не приводять колею суддів до висновку про наявність конфлікту інтересів у судді Костромітіної О.О. при розгляді даної справи.

Головуючий у справі, керує ходом судового засідання та спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому під час розгляду справи наділений правом запропонувати конкретизувати учасникам справи свої питання.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для визнання судом апеляційної інстанції відстав відводу судді обґрунтованими (п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги статей 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про визнання незаконним, неправомірним наказу № 7 тд від 05 січня 2018 року, скасування зазначеного наказу та зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити йому премію за грудень 2017 року, з огляду на доведення факту порушення з боку позивача, що мало наслідок притягнення його до відповідальності шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії, учиненого роботодавцем з дотримання вимог трудового законодавства і запроваджених на підприємстві локальних нормативних актів.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2019 року без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Л.М.Кочегарова

О.М.Пономарьова