ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3222/20 Справа № 216/327/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач-Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у м. Кривому Розі згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.08.2012 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_2 станом на 21.12.2018 має заборгованість 12308,91 грн, з яких: 4548,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 6698,16 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 526,33 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги банку.

При цьому, скаржник зазначає, що твердження місцевого суду про те, що укладений між сторонами договір не містить підписів відповідача під Умовами та правилами надання банківських послуг, є нікчемними і безпідставними, оскільки такий договір є договором приєднання і жодного підпису відповідача під публічними розміщеними Умовами та правилами, закон не вимагає. Вказує, що при вирішенні даного спору, суд першої інстанції повинен був виходити із положень статей 634, 1054 ЦК України. Окрім того, позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й припинилися у наслідок його смерті. Скаржник вважає, що відповідач повинен задовольнити вимоги банку в повному обсязі, повернувши банку заборгованість в сумі 12308,91 грн.

Відзив на апеляційну скаргу позивача не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із закриттям провадження у справі, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що 23.08.2012 ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До матеріалів справи додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), який є правонаступником ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, в позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.08.2012 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 21.12.2018 становить 12308,91 грн, з яких: 4548,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 6698,16 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 526,33 грн - штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволені позовних вимог керувався нормами статей 31, 32, 207, 526, 628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, й виходив з того, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки сама Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, предмету договору та інших істотних умов не містить, інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було, що свідчить про недодержання сторонами письмової форми кредитного договору, тому вказаний договір є нікчемним.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду і частково погоджується із доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем судове рішення не в достатній мірі відповідає зазначеним вище нормам закону.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 17 січня 2019 року (а.с.2).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 03.04.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та знятий з реєстрації 02.07.2018 року на підставі актового запису про смерть № 518 від 04.05.2018 року.

З копії актового запису про смерть №518 від 04 травня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 ОСОБА_4 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 44)

Матеріалами справи встановлено, що після отримання судом першої інстанції відомостей про смерть відповідача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до подачі у січні 2019 року позову, ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.48-49).

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року до участі у цивільній справі №216/327/19 за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залучено в якості відповідача ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.71).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Із аналізу наведених вимог закону вбачається, що правонаступників сторони - фізичної особи, яка померла, можливо залучити до участі в справі тільки у випадку, коли смерть такої особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому вказана норма ст.255 ЦПК України є імперативною.

Тобто за наявності підстав, визначених п.1-8 ч.1 ст.255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

На момент звернення із позовом до суду відповідач, який є фізичною особою, має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року в справі №136/1643/16-ц, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають бути враховані апеляційним судом.

Апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не набув статусу сторони у справі, виходячи із наступного.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (частина перша статті 46 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Виходячи зі змісту зазначених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було передбачених на це процесуальним законом підстав для відкриття провадження в справі, оскільки на час подання позивачем позову відповідач по справі вже помер, тобто не мав цивільної правоздатності і міг бути стороною по справі.

Виходячи із вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши у квітні місяці 2019 року обставини смерті відповідача до дня подання позову повинен був закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, яка застосовується, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, разом з тим, суд першої інстанції в порушення вимог цивільного процесуального закону відкрив провадження у справі та залучив правонаступника ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_2 , розглянувши справу з ухваленням остаточного рішення.

За змістом ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

Враховуючи, що провадження у справі не могло бути відкритим взагалі в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня подачі позивачем позову у суд в січні 2019 року, провадження усправі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1ст.255 ЦПК України.

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого, а отже до нього перейшли права та обов`язки спадкодавця, позивач по справі не позбавлений права звернення до суду із позовом до спадкоємця на підставі ст..1282 ЦК України.

Отже, оскільки з наведених вище підстав рішення місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі позивача.

Керуючись ст.ст.367, 369, 377, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 08 жовтня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: