Справа №443/1707/19
Провадження №2/443/185/20
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 вересня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою від 07.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що у порушення вимог пункту 2 частини 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторони відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; у порушення вимог пункту 3 частини 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено ціни позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці; у порушення вимог пункту 5 частини 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено у позовній заяві доказів, що підтверджують вказані у ній обставини; у порушення вимог пункту 9 частини 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у порушення вимог пункту 10 частини 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім цього, у порушення вимог частини 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачу надано строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви (шляхом подання позовної заяви з усуненими недоліками; подання доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві; додання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).

На виконання вищевказаної ухвали позивач 11.09.2020 подав додаткову позовну заяву та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Вивчивши надану позивачем додаткову позовну заяву суд доходить переконання, що позивачем не виконано в повній мірі вимоги ухвали суду від 07.09.2020.

Так, позивачем не зазначено місце проживання чи перебування відповідачів, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Також, позивачем не зазначено у позовній заяві та не подано доказів, що підтверджують вказані у ній обставини, а також попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім цього, позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Однак позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого покликаючись на те, що у нього троє дітей і він тимчасово не працює.

Вивчивши викладені у клопотанні аргументи суд вваж ах за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд зауважує, що відстрочення сплати судового збору, у розумінні закону, є правом суду, а не його обов`язком. Для реалізації цього права, на переконання суду, повинні бути наявні обґрунтовані підстави, а саме: незадовільний майновий стан позивача або такий його майновий стан, за якого сплата ним судового збору може спричинити для нього та/або осіб, які перебувають на його утриманні, негативні наслідки. Суд зазначає, що на підтвердження викладених у клопотанні аргументів позивач не надав жодного доказу, відтак суд вважає це клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, приписами частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 10 ЦПК України, враховує прецедентне рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Також, суд зазначає, що передбачене частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та з огляду на те, що ухвала про залишення позовної заяви без руху від 07.09.2020 належним чином не виконана, позивачем повністю не усунено недоліки позовної заяви у визначений судом строк, що перешкоджає вирішенню судом питання про відкриття провадження у справі, тому суд вважає, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись частиною 3 статті 185, статтями 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя А.І Павлів