15.09.2020 227/2034/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.,

при секретарі Соріній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Добропільська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , та квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім заявника, спадкоємцем першої черги за законом є мати заявника, яка є заінтересованою особою по справі, але яка не бажає вступати в спадкові права після смерті ОСОБА_3 . За оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто, крім заявника, не звертався. 30 квітня 2020 року заявник звернувся із заявою до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу про бажання прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав заявник не зміг документально підтвердити своє спільне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зазначив, що фактично він проживав разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 , адже батько був важко хворим і вони з мамою доглядали за ним. Однак зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 . Шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою пропустив, бо вважав, що оскільки проживає разом з батьком, є таким, що прийняв спадщину.

З урахуванням того, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, тому просив, уточнивши свої вимоги, встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2000 року по день смерті ОСОБА_3 . Встановлення факту має для заявника юридичне значення та цей факт необхідно встановити з метою реалізації права на отримання ним спадщини.

Заявник надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи Добропільської міської ради також звернувся із заявою про розгляд справи без його участі.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Свідок ОСОБА_4 надала заяву, в якій підтвердила, що ОСОБА_1 на момент захворювання та смерті батька ОСОБА_3 проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, вивчивши зміст заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , померлий доводився батьком заявнику ОСОБА_1 . (а.с.13)

Згідно довідки про причину смерті № 49, ОСОБА_3 помер від хронічної ракової інтоксикації. (а.с.14)

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з наступного майна: квартири АДРЕСА_4 ; житлового будинку АДРЕСА_1 ; транспортного засобу Daewoo модель Nexia, 2012 року випуску; грошових коштів у ПАТ «Державний Ощадний банк». (а.с.25)

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60092758 від 30 квітня 2020 року (а.с.28) та копії матеріалів спадкової справи № 61/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.24-33), із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався лише заявник ОСОБА_1

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса по Добропільському міському нотаріальному округу Молодняк Л.П. із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. (а.с.25)

Спадкоємиця першої черги спадкування, дружина померлого ОСОБА_2 , 30 квітня 2020 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від виділу долі подружжя (а.с.26), а отже в даному випадку спір про право відсутній.

В свою чергу, постановою нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 30 квітня 2020 року № 74/02-31 заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст. 1270 ЦК України. (а.с.33)

Згідно довідки Відділу реєстрації Добропільської міської ради від 21 травня 2020 року, виданої ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , 1951 року народження, з 04 квітня 2000 року по 21 лютого 2019 року був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.15)

Довідкою ОСББ «Горлиця» м. Добропілля підтверджується, що ОСОБА_1 постійно проживав за місцем реєстрації померлого батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2000 року і по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.45)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом норми статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1275 ЦК України встановлено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Оскільки наявними в справі документальними доказами підтверджується, що спадкодавець помер за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає заявник, який доглядав разом з матір`ю свого батька ОСОБА_3 , з 2000 року по день смерті спадкодавця, а спадкоємиця першої черги спадкування за законом дружина померлого, відмовилась від виділу долі подружжя, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 83, 264-265, 273, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Добропільська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 2000 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Добропільський міськрайонний суд до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

15.09.2020