ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про стягнення моральної шкоди і безпідставно набутих коштів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про стягнення моральної шкоди і безпідставно набутих коштів, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про стягнення моральної шкоди і безпідставно набутих коштів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року по справі №201/13933/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року залишити без змін.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 серпня 2018 року по 17 серпня 2018 року показання споживання електроенергії позивача обліковувалось за допомогою лічильника 01282668 /старий лічильник/, за вказаний період (з 01 по 17 серпня 2018 року) позивачем було спожито 267 квт, вартість одного квт складає 1.68 грн. Тобто спожитий об`єм електроенергії в гривневому еквіваленті складає 448.56 грн. Позивач не ставить під сумнів правильність показання вказаного лічильника, отже і фактично і не може ставити під сумнів вказану суму за вказаний період.

17 серпня 2018 року лічильник позивача 01282668 було знято на повірку та замість нього встановлено тимчасовий лічильник за № 01321636 з показаннями на момент встановлення 3929 квт. За період з 17 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року було спожито 179 квт (показання лічильника 4108 станом на 31 серпня 2018 року), що у гривневому еквіваленті складає 300.72 грн.

Отже, загальна вартість спожитої електричної енергії за серпень 2018 року складає 749.28 грн, з яких 448.56 грн. було нараховано лічильником позивача до його заміни.

Відповідно до технічного паспорту лічильника 01321636 повірку відповідною службою лічильник пройшов 26 травня 2017 року. Повірку лічильник повинен проходити не рідше разу на 6 років. Тобто, на момент встановлення лічильника, він повністю відповідав метрологічним характеристикам, та показання що ним фіксуються, повністю відповідають фактично спожитій електроенергії.

АТ «НВО «Созидатель» надавало позивачу та всім іншим співвласникам житлового будинку послуги з обслуговування житлового будинку.

АТ «НВО «Созидатель» - не є суб`єктом господарювання, щодо виробництва та постачання електричної енергії, та не має відповідної ліцензії на ведення такої діяльності.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (чинною на момент викладених правовідносин та подання позову), а саме п. 3 - споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законодавством порядку.

Для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою та пред`являє оригінали таких документів: паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків, документи що підтверджують право власності.

Побутовий споживач має право подати заяву та необхідні документи особисто або через уповноваженого представника чи надіслати поштою.

Також, судом першої інстанції встановлено, що на сьогоднішній день, мешканці будинку АДРЕСА_1 в тому числі й позивач не уклали прямих договорів з електропостачальником. АТ «НВО Созидатель» має укладений з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» договір на поставку електричної енергії, за яким виступає споживачем.

У правовідносинах з позивачем АТ «НВО «Созидатель» фактично виступає комісіонером послуги електрозабезпечення, оскільки прямих договорів у мешканців не укладено, АТ «НВО «Созидатель» закуповує для потреб позивача електричну енергію, проте в жодному разі не є постачальником електроенергії чи її виробником. Послуга із забезпечення електропостачання до всіх житлових/нежитлових приміщень та місць загального користування будинку АДРЕСА_1 здійснюється АТ «НВО «Созидатель» на підставі відповідного договору з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» шляхом закупівлі електричної енергії. Всі рахунки за споживання електричної енергії житловим будинком, енергостачальник - ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» виставляє АТ «НВО «Созидатель» за загально будинковим лічильником, які це підприємство кожного місяця сплачує.

В свою чергу, співвласники будинку сплачують АТ «НВО «Созидатель» за спожиту електроенергію за квартирними засобами обліку.

Відповідно до п. 1.2. розділу 1 "Правил користування електричної енергії", затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31 липня 1996 року (із змінами) зазначено, - "населений пункт» - юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об`єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; «населення» - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності; 12.3. Населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально- побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

Таким чином, на теперішній час АТ "НВО "Созидатель", у розумінні п. 1.2. розділу 1 «Правил користування електричної енергії» є населеним пунктом, який здійснює закупівлю електричної енергії на підставі відповідного договору про постачання електричної енергії з ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» (постачальника електричної енергії) з метою її подальшого використання споживачами населеного мешканцями буд. АДРЕСА_1 .

Крім того, співвласники житлового будинку АДРЕСА_1 , не мають укладених прямих договорів із ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», тобто єдиним у місті постачальником електричної енергії. АТ «НВО «Созидатель», як організація яка займалась обслуговуванням всього житлового будинку, для можливості укладення прямих договорів мешканцями, фактично допомагало укласти договори.

Між тим, вся ситуація з повіркою засобів електричного обліку, виникла у зв`язку з тим, що електропостачальник (Дніпрообленерго) висунуло умови, які необхідно вчинити для можливості укладення прямих договорів співвласниками на постачання електричної енергії.

29 січня 2018 року АТ «НВО «Созидатель» отримало Акт обстеження, відповідно до якого, - для укладення договору з кожним із співвласників, необхідно виконати ряд умов, серед яких, необхідне встановлення на кожну квартиру лічильників, у яких не сплинув міжповірочний інтервал, який складає 6 років. У зв`язку з вимогою електропостачальника, для можливості позивачу в подальшому укласти прямий договір на поставку електричної енергії і було проведено демонтаж лічильника для проведення повірки. Тобто проведення повірки лічильника в жодному разу не була забаганкою відповідача, а була необхідною умовою для укладення прямого договору на поставку електричної енергії.

Враховуючи те, що з січня 2019 року змінювалось законодавство та надання електричної енергії передбачалось лише на підставі договору, саме тому і проводились відповідні роботи.

Щодо інформації з приводу тарифів по всім послугам та порядком їх формування, то вона доступна споживачам на Інтернет сайті АТ «НВО «Созидатель» та висвітлюється через оголошення в будинках, а також доступна у вільному доступі в офісі АТ «НВО «Созидатель».

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають в частині власності квартиру користуються нею для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

З договору та пояснень причетних осіб, доданих документів встановлено, що електрична енергія позивачем використовується, сплати за спожиту електроенергію за вказаний період від відповідача немає, відповідальність за це несе позивач.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією згідно діючого законодавства України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не базуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

Посилання апелянта на порушення АТ «НВО «Созидатель» постанови КМУ від 08.07.2015 року №474, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки АТ «НВО «Созидатель» не є постачальником електричної енергії, а тому дія Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затверджений Постановою КМУ від 08.07.2015 року №474, не поширюється на дані правовідносини.

В свою чергу, АТ «НВО «Созидатель» надавало позивачу та всім іншим співвласникам житлового будинку послуги з обслуговування житлового будинку.

Отже, АТ «НВО «Созидатель» не є суб`єктом господарювання, щодо виробництва та постачання електричної енергії, та не має відповідної ліцензії на ведення такої діяльності.

АТ «НВО «Созидатель» має укладений з ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго договір на поставку електричної енергії, за яким сам же виступає споживачем.

Всі рахунки за споживання електричної енергії житловим будинком, енергопостачальник ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго виставляє АТ «НВО «Созидатель» за загально будинковим лічильником, які підприємство сплачує кожного місяця, а співласники будинку сплачують АТ «НВО «Созидатель» за спожиту електроенергія за квартирними засобами обліку.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не враховано вимогу позивача про стягнення моральної шкоди та належним чином не досліджено її душевні хвилювання, колегія суддів вважає необґрунтованими а безпідставними, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В абз. 4 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, в п. 9 вказаної Постанови Пленуму ВСУ України визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахування інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням зазначеного, моральна шкода повинна доводитись певними доказами та фактами, однак у матеріалах справи відсутня інформація та докази спричинення моральної шкоди позивачеві.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича