Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 757/6122/19-ц

провадження № 61-11962ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», у якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ( АТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків ПАТ «Українська залізниця») суму нараховану, але не виплачену заробітну плату та не виплачену грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 22 227,08 грн нараховану, але не виплачену винагороду за підсумками роботи в 2016 року в розмірі 2 330,47 грн, суму середнього заробітку, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь за час затримки розрахунку у розмірі 145 086,56 грн та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - 5 252,68 грн та моральну шкоду - 3 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 22 120,21 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 06 травня 2017 року по 30 червня 2019 року - 139 426,68 грн, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - 5 236,07 грн, моральну шкоду - 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року залишено без змін.

07 серпня 2020 рокувідповідач АТ «Українська залізниця» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить 177 896,79 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника на рівні 2 102,00 грн складає 210 200,00 грн (100 х 2 102,00).

Касаційна скарга містить посилання на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином докази у справі, а також не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справах № 6-364цс16, 6-365цс16 та Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 243/2071/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 266/4637/18, від 07 лютого 2020 року у справі № 236/396/18.

Наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначення в скарзі про порушення судом норм матеріального та процесуального права, посилання на невідповідність висновків судів висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, є виконанням вимог закону (частина друга статті 389, пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо змісту касаційної скарги і не свідчить про наявність випадку, передбаченого підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. Верховний Суд також таких винятків не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель