ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-791/11 Номер провадження 22-ц/814/593/20Головуючий у 1-й інстанції Чабаненко В.О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 червня 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що 01 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 4 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28 лютого 2011 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 12 787 грн. 99 коп., яка складається з: 7 355 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 4 347 грн. 35 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи 500 грн. - штраф (фіксована частина), 585 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н у розмірі 12 787 грн. 99 коп. та судові витрати в розмірі 247 грн. 88 коп.

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12 787 грн. 99 коп. за кредитним договором №б/н від 01 листопада 2006 року та судові витрати в розмірі 247 грн. 88 коп.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення міськрайонного суду.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила повністю скасувати рішення районного суду і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначала, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вона отримала кредит в сумі 4 600 грн. та що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вважає, що суд першої інстанції всупереч п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України визнав встановленими обставинами, які не були доведені позивачем.

Крім того зазначала, що судом першої інстанції не з`ясовано строк дії кредитного договору. Вказувала, що вона не ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифи банку». В примірниках вказаних Умов та Правил, наданих позивачем, відсутній її підпис.

Крім того, оскільки розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без її участі, за не повідомлення належним чином про розгляд справи, вона була позбавлена можливості подати заяву щодо застосування строків позовної давності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 01 листопада 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4 600 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Вказані умови договору погоджені сторонами, що підтверджується їх підписами.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною картою.

Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28 лютого 2011 року має заборгованість в розмірі 12 787 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 7 355 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 4347 грн. 35 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також нараховано штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 585 грн. 14 коп. - трав (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 12 787 грн. 99 коп., яку необхідно стягнути на користь банку.

Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції не погоджується в повній мірі з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що анкета-заява відповідача від 01 листопада 2006 року містить дані:тип карти 545708294, валюта гривня, тип кредитного ліміту - фінансовий, сума кредитного ліміту - 4 600 грн., базова процентна ставка 36% із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості щомісячними платанами в розмірі 7% від суми заборгованості. Заява підписана ОСОБА_1 .

Згідно даних розрахунку заборгованості щодо використання відповідачем кредитних коштів, внесення відповідних сум на їх погашення, які відповідачем не спростовані, вона користувалася кредитними коштами та частково здійснювала погашення за наданим кредитом до 15 грудня 2009 року, тобто понад 3 роки з моменту його укладення, що виключає підстави вважати його припиненим упродовж 12 місяців із дня укладення чи пов`язувати такий строк із останнім днем користування позичальником банківською кредитною карткою.

Доводи апелянта, що у заяві не встановлено у якому розмірі відповідач отримала кредитні кошти спростовується наявною у матеріалах справи заявою із зазначенням процентної ставки та суми кредитного ліміту, скріпленою в тому числі її підписом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст.549 ЦК).

Пенею є неустойка, що обчислюється увідсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Однак, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, в тому числі і пункт 8.6 щодо штрафних санкцій, згідно якого банком нараховано 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 585 грн. 14 коп. - штрафу (процентна складова) сторонами належним чином на погоджувалися, вони не підлягають стягненню, а отже рішення в цій частині підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ст. 376, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо штрафів відповідно до пунктів 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина), 585 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова). Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.