Справа № 308/4927/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Крегул М.М.

за участю секретаря - Ковач В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Суязової Галини Василівни про відвід головуючого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суязова Галина Василівна і ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи, 50», до ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суязова Галина Василівна і ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи, 50», до ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Суязовою Г.В. 04.09.2020 року до Ужгородського міськрайонного суду подана заява про відвід головуючого судді у даній справі з підстав передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, яка 07.09.2020року передана судді Крегул М.М. для вирішення. Свою заяву представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 мотивує тим, що суддею Крегул М.М. 01.06.2020року винесено ухвалу у даній справі, якою було вирішено повернути позовну заяву заявникам, оскільки, така подана не уповноваженою особою. Однак, 21.08.2020 року ухвалою Закарпатського апеляційного суду ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01.06.2020р. скасовано та повернуто справу до суду першої інстанції. Також, 27.05.2020 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду було прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову поданої представником позивача .

У своїй заяві про відвід, представник позивача також посилається на те, що у позивача виникли сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Крегул М.М., викликані тим, що суддя не взяла до уваги вагомий доказ - скаргу Управління ДАБІ в Закарпатській області та всупереч наявній відмітці про її прийняття управлінням зазначила, що така не містить жодних відомостей про її реєстрацію . На думку представника позивача, такі сумніви не викликані незгодою з процесуальним рішенням, а саме мотивами якими керувався суд при прийнятті процесуальних рішень . Також зазначає, що якби мотиви суду відповідали, як доказам, які є в матеріалах справи, так і нормам процесуального права, у сторони позивача не було б сумнівів, що суддя навмисне затягувала час щоб відповідач ( в період дії мараторію на перевірку Держбудінспекцією ) здійснив реконструкцію об`єкта спору. У зв`язку з викладеним у заяві про відвід, наводиться, що суддя Крегул М.М. не може розглядати дану цивільну справу і підлягає відводу, оскільки, зазначені обставини викликають сумніви у сторін в неупередженості або обєктивності судді при розгляді справи, а тому, представник позивача просить заяву про відвід задовольнити.

На виконання вимог ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно Ухвали Ужгородського міськрайонного суду 02.09.2020року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності. Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях , що передують його прийняттю. У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Національне законодавство не містить роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме, які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду. Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п. 1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенке проти України», «Фельхман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Однією із підстав для відводу судді Крегул М.М., представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , вказує, про наявність сумнівів у обєктивності судді Крегул М.М. та неупередженості, викликані тим, що суддя не взяла вагомий доказ - скаргу Управління ДАБІ в Закарпатській області до уваги та всупереч наявній відмітці про її прийняття зазначила, що така не містить жодних відомостей про реєстрацію та приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було допущено порушення прав позивачів. Проте, слід зазначити, що сама по собі незгода із прийнятою судом ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову та ухвалою від 01.06.2020р. про залишення позовної заяви без розгляду , не може бути підставою для відводу. Окрім того, суд вважає, що наведені позивачем доводи стосовно висловленої суддею Крегул М.М. позиції при розгляді нею заяви про забезпечення позову , а також незгода з постановленням цим суддею ухвали, якою вирішено процедурне питання, а саме - відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову та залишення позовної заяви без розгляду , не можуть визнаватись у розумінні норм законодавства підставами для відводу. Разом з тим, слід зазначити, що сторона у разі її незгоди з прийнятими суддею процессуальними рішеннями має процессуальне право, щодо оскарження таких рішень, а відтак, дана підстава не може бути розглядом питання про відвід судді. Будь-які докази на підтвердження фактів, які б свідчили про особисту зацікавленість судді в розгляді даної справи в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, аналізуючи заяву щодо наявності підстав для відводу судді передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суд виходить з наступного. Представник позивача в заяві про відвід судді зазначила, що виникли сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Крегул М.М. оскільки , мотиви суду наведені в ухвалі від 27.05.2020року не відповідають на думку позивачів, як доказам, які є в матеріалах справи, так і нормам процесуального права та тому у представника позивача виникли сумніви, що суддя Крегул М.М. навмисне затягувала час, щоб відповідач (в період дії мораторію на перевірку Дербудінспекцією) здійснив реконструкцію об`єкта спору. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Таким чином, суд , піддавши аналізу підстави для відводу у справі № 308/4927/20, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді Крегул М.М., з врахуванням наведених положень практики Європейського Суду з прав людини, приходить до висновку, про неможливість за цих умов збереження ознак безсторонності та неупередженості суду . Таким чином, з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення законного кінцевого рішення, як у сторони по справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, вважаю за доцільне задовольнити заяву про відвід судді. Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Керуючись ст.ст.33 36, 38-40, 182,260,261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката -Суязової Г.В. про відвід головуючого судді Крегул М.М. у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суязова Галина Василівна і ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи, 50», до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити. Відвести суддю Крегул М.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суязова Галина Василівна, і ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивачів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Свободи, 50», до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії. Передати матеріали цивільної справи №308/4927/20 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул