Справа № 481/1186/20
Провадж.№ 2-з/481/6/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка вказує, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. була винесена постанова від 17.08.2002 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника в рахунок погашення кредитного боргу у розмірі 27837,46 грн., загальна сума 31221,21 грн. Враховуючи те, що розгляд справи за її позовом займе певний час та те, що бухгалтерія за місцем її роботи щомісячно відраховує з її заробітної плати грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, суму якого вона не визнає у повному обсязі, вважає, що подальше виконання постанови приватного виконавця може ускладнити повернення стягнутих грошових коштів в разі задоволення її позову. Просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів в сумі 27837,46 грн., загальна сума 31221,21 грн., з заробітної плати ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі вищезазначеної постанови.

За змістом ст. ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в установленому порядку.

Процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати предмет позову та обґрунтувати необхідність забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яку заявник має намір предявити, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та неправомірність вимог стягувача в частині заборгованості.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. проводяться дії в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 278738,46 грн.

Таким чином, подальші дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, що є предметом оскарження, можуть вплинути на майнові права позивача у разі задоволення його позову та відповідно утруднити виконання такого рішення суду.

За таких обставин суд вважає, що заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №11961 виданого 16.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 27837,46 гривень та 3383,75 гривень витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, що перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовичау виконавчому провадженні № 62712669.

Встановити, що заходи забезпечення позову передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії даної ухвали направити сторонам для відома та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименку Роману Васильовичу для виконання.

На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Васильченко