П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Київ

справа №753/2233/19

провадження №22-ц/824/3975/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 2 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Трусової Т.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. Від шлюбу з відповідачем вони мають спільних дітей, двох повнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дарницьким районним судом м. Києва 14 січня 2008 року видано виконавчий лист №2-6465, про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочок у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21 листопада 2007 року та до їх повноліття. На даний час стягнення аліментів припинилось,оскільки діти досягли повноліття. Доньки проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, навчаються у навчальних закладах, ОСОБА_3 - у Київському університеті культури, а ОСОБА_4 -у ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» та продовжують навчання, а тому потребують матеріальної допомоги з боку батька.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 2 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року, і до припинення дочками навчання у навчальних закладах, але не більше, ніж до досягнення ними 23 років.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року, і до припинення дочками навчання у навчальних закладах, але не більше, ніж до досягнення ними 23 років.

При виконанні рішення врахувати суму в розмірі 4105,50 грн. та фінансову допомогу у розмірі 400 грн. яка підтверджена документально, що була сплачена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості аліментів на утримання повнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи не було взято до уваги документи надані ним, що були долучені до відзиву на позовну заяву. Зазначені документи відображені в рішенні суду, але сума переплати в розмірі 4105,50 грн. та сума сплаченої допомоги в розмірі 400 грн. не враховані судом при ухваленні рішення, суд не прийняв стосовно зазначених коштів рішення, чи зараховується такі чи ні в якості оплати частини аліментів на користь позивача.

Позивачка ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 5 лютого 2020 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилося двоє дочок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13, 16).

ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, строк закінчення навчання - 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою від 7 грудня 2018 № 584 (а.с. 6), а ОСОБА_4 навчається на першому курсі денної форми навчання ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», строк закінчення навчання - 14 лютого 2020 року, що підтверджується довідкою від 6 грудня 2018 № 975 (а.с. 7).

Відповідачем не заперечується, що дочки проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Судом установлено, що у відповідача немає інших дітей та непрацездатних членів сім`ї, яких він повинен утримувати.

Згідно наданої відповідачем довідки він має низку хронічних захворювань, а саме: гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, кардіоміопатію та остеохондроз, зазначені захворювання не є тяжкими і не перешкоджають відповідачу працювати.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітні діти сторін навчаються на денній формі навчання, вони позбавлені можливості працювати, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати. З урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства, як розумність та справедливість, суд вважав обґрунтованою вимогою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Такий розмір забезпечить інтереси повнолітніх дочок сторін з урахуванням їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються на денній формі навчання, факт потреби останніх у матеріальній допомозі є беззаперечним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, доньки, які ще не закінчили відповідного навчального закладу, не мають необхідного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.

Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За матеріалами справи відповідач є працездатною особою, а отже, зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини.

Доводи апеляційної скарги фактично не містять посилань не незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом норм матеріального або процесуального права, незгоди з встановленим розміром стягнутих судом аліментів, а зводяться до того, що судом не було враховано суму переплати по стягнутим аліментам на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 4105,50 грн. та суму добровільно наданої матеріальної допомоги в розмірі 400 грн., що була надана відповідачем доньці, зазначені суми не зараховані судом в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Разом з тим, суд вважає, що сума переплати по сплаченим аліментам на дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 4105,50 грн. не може бути зарахована до складу аліментів, які підлягають стягненню на повнолітніх дітей, які продовжують навчання,оскільки такі кошти сплачені ОСОБА_2 мали інше призначення.

Що стосується зарахування суми 400 грн., яка підтверджена копією чеку, та надана відповідачем як фінансова допомога позивачу, то така також не підлягає зарахування до складу аліментів, які підлягають стягненню на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, оскільки докази того, що саме така сума була надана відповідачем як аліменти, відсутні.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 2 вересня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус