Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 760/32109/18

провадження № 61-12663ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-сервіс» на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-сервіс» (далі - ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс») звернулося до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 18 425 грн 96 коп., що утворилася за період з 09 грудня 2016 року

по 30 вересня 2018 року і складається з: 7 121 грн 87 коп. за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, 9 грн 73 коп. витрат по дворовому освітленню, 11 294 грн 36 коп. витрат по наданню послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення,

3% річних у розмірі 1 058 грн 61 коп., інфляційну складову у розмірі

1 792 грн 14 коп., а всього 21 276 грн 71 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року позовні вимоги ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 18 425 грн 96 коп., що утворилась за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2018 року по договорах «Про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території» від 08 вересня 2016 року та «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення»

від 09 грудня 2017 року, 3% річних у розмірі 1 058 грн 61 коп., інфляційну складову у розмірі 1 792 грн 14 коп., а також судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 16 992 грн 37 коп., три відсотки річних у розмірі 489 грн 19 коп., а також інфляційні збитки у розмірі 1 544 грн, а всього 19 025 грн 56 коп.

25 серпня 2020 року до Верховного Суду ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» подало касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У вказаній справі ціна позову становить 21 276 грн 71 коп. і станом на 1 січня

2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа стосується питання права, яке фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Суд не може погодитись із тим, що ця справа, в якій судовим рішенням позовні вимоги ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» задоволено частково, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики чи містить ознаки винятковості для учасника справи. Доводи касаційної скарги свідчать про незгоду заявника з розрахунками суду апеляційної інстанції суми боргу за надані комунальні послуги у 2017-2018 роках.

Колегія суддів, враховуючи правовідносини, в яких виник спір між сторонами, встановлені судами фактичні обставини, а також повноваження суду касаційної інстанції, до яких не відноситься оцінка (переоцінка) доказів, дійшла висновку, що ця справа не може бути визнана такою, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ТОВ «Управлінська компанія «Житло-сервіс» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-сервіс» на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович