Справа № 712/794/20
Провадження №4-с/712/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі :

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Просить суд скасувати постанову Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню № 54142302 від 04.12.2019 про накладення арешту на кошти боржника та зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк» та № UА0211587, відкритого в АТ «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_1 . Також, просить поновити строк на подання даної скарги. В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню № 54142302 на підставі постанов від 04.12.2019 та від 05.12.2019 накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках: НОМЕР_1 , по виплаті пенсійного забезпечення, відкритого в АТ «Державний ощадний банк»; UА0211587, по виплаті заробітної плати, відкритого в АТ «Сбербанк». Згідно з вказаними постановами підставами для накладення арешту коштів є те, що скаржником, як боржником, добровільно не виконуються рішення судів про стягнення з нього аліментів та про стягнення коштів в сумі 149384,51 грн. іпотечного кредиту на користь ПАТ «Державний ощадний банк України». Скаржник вважає, що накладення державним виконавцем арешту на кошти, що знаходяться на його пенсійних та зарплатних рахунках, є незаконними та безпідставними, виконавча служба починаючи з жовтня 2018 року та квітня 2019 року вже стягує з його заробітної плати та пенсії кошти в розмірі 45 % від загального доходу, а відповідно і виконуються судові рішення. В зв`язку з вищевикладеним, скаржник змушений звернутися до суду з данною скаргою.

Представник скаржника адвокат Білоглазенко Г.П. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Просила вимоги скарги задовольнити.

Представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Матеріали виконавчого провадження та жодних пояснень по даній скарзі не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд визнав можливим проводити розгляд скарги у відсутність сторін відповідно до положень ст. 450 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не проводилося.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України, із скаргою сторони виконавчого провадження можуть звернутися у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_1 звертався до суду з тих самих підстав в 10-ти денний строк з позовною заявою та йому 14.01.2020 було відмовлено у її задоволенні та запропоновано звернутися до суду зі скаргою. Оскільки, до суду із скаргою скаржник звернувся в десятиденний строк, тому і для його поновлення підстав немає.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню № 54142302 на підставі постанов від 04.12.2019 та 05.12.2019 накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , зокрема, на рахунки: НОМЕР_1 по виплаті пенсійного забезпечення, відкритого в АТ «Державний ощадний банк»; UА0211587 по виплаті заробітної плати, відкритого в АТ «Сбербанк», у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду добровільно.?

З матеріалів справи вбачається, що постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню № 56798170 від 06.09.2018 з заробітної плати скаржника, яку він отримує в ПАТ «Азот» та з пенсії (пенсійного забезпечення), яку скаржник отримує в АТ «Державний ощадний банк», стягуються аліменти на утримання сина.

Постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню № 54142302 від 05.03.2019 з заробітної плати ОСОБА_1 , яку він отримує в ПАТ «Азот» та з пенсії (пенсійного забезпечення), яку він отримує в АТ «Державний ощадний банк» стягується заборгованість у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 164521,96 грн. на користь АТ «Державний ощадний банк».

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, згідно з ч.ч.1,2 ст.128 КЗпПУ при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.І, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З матеріалів справи вбачається, що виконавча служба, починаючи з жовтня 2018 року та квітня 2019 року вже стягує з заробітної плати та пенсії скаржника кошти в розмірі 45 % від загального доходу, а, відповідно, і виконуються судові рішення.

Отже, накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та пенсії, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення конституційних прав скаржника.

Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. В той же час, при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Вищевказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові ВГСУ, справа №905/3472/15 від 29.11.2016.

Суд переконаний, що наявність арешту на рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , порушують права власника. У зв`язку з чим, зазначений арешт підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) такими, що зазмістом відповідають вимогам спеціального закону та є правомірними в рамках даного виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 449-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк» та на рахунок № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_1 , накладений постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (ВП №54142302 від 04.12.2019).

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту проголошення.

Головуючий