Справа № 524/1593/20
Провадження №2/524/1487/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_4 .

За життя, 29 березня 2000 року, тітка склала заповіт та заповіла йому все належне майно.

Постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Сороколат І.М. ОСОБА_1 відмовлено у видачі право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що знаходиться у м Кременчуці та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (матері ОСОБА_4 ), яка фактично прийняла спадщину. оскільки заповіт оформлений на території Російської Федерації та не з`ясовано коло спадкоємців

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду про визнання права власності на 12/150 часток нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 : житловий будинок літ. «А,а,а1», загальною площею 73, 2 кв м.. житловою площею 48, 9 кв.м., сараю літ «В», сараїв «О,О1, О2», літньої кухні Н,н , погреба «нп, ип», вбиральні «С», літнього душу «Р», хвіртки №1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 09.04.2020року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у загальному провадженні.

Ухвалою від 09.06.2020 задоволено клопотання позивача. витребувано документи.

Ухвалю від 12.08.2020 закрито підготовче провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надав письмову заяву, позов підтримує, просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув.

Представник третьої особи Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибув.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , який на праві власності належало 12/50 часток будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності.

З витребуваної судом спадкової справи постає, що після смерті ОСОБА_7 Першою Кременчуцької державною нотаріальною конторою 02.091986 р заведена спадкова справа № 383/86.

На день смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, що складається з 27 /50 частини житлового будинку з господарськими будівлями про АДРЕСА_2

Спадкоємцем за заповітом, посвідченим Першою Кременчуцької нотаріальною конторою є ОСОБА_8 , спадкоємцями за законом на обов`язкову частку є непрацездатні діти спадкодавця - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

24 березня 1994 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ліньковою І.Б. за реєстровим номером 4-486, після померлої ОСОБА_7 , - її дочці ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

На 4/9 частин спадкового майна свідоцтва про право на спадщину за законом - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

За життя. 29 березня 2000 року, ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчено нотаріусом по Биковському району Волгоградської області Непокритовим В.А. та зареєстровано за № 537. Відповідно до заповіту все своє майно , з чого би воно не складалося ОСОБА_4 , заповіла ОСОБА_1 ..

Спадкове майно складається із 12/150 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заводилась.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М, видано на ім.» я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/60 частин спадкового майна. - будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_9 , спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_2 .

На даний час співвласниками спірного домоволодіння є -23/50 ОСОБА_3

9/60 - ОСОБА_1

12/50 - ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1.якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2.якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, з долученого до матеріалів справи акту від 25.02.2020, постає, що ОСОБА_1 з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 включно проживав з матір`ю ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 на день смерті, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції, що діяла станом на день відкриття спадщини) є особою, яка фактично прийняла спадщину.

З відповіді нотаріуса нотаріального округу Биковоського району Волгоградської області Непокритого В.О. постає, що спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 не заводилась. Підтвердив посвідчення заповіту на ім.»я ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 спадкоємці не звертались

Так , 01.04.2004 р. вступив в дію новий ЦК України. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень - правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

За ЦК України 1963 року спадкуванням вважається перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) до інших осіб, які мали право спадкувати за законом або заповітом.

Так, відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За приписами ст. 525 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСРв редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів спадкової справи/, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 12/150 часток житлового будинку

АДРЕСА_1 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_12 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 .

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст.34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами.

Відповідно до п.11 листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року №19-3767/0/8-08 зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно врахувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підстав статей 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» видається нотаріусами.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, одним із обов`язків нотаріуса є сприяння суб`єктам цивільних правовідносин у здійсненні їх прав та захисті їх законних інтересів. Законодавством України поряд з вчиненням нотаріальних дій нотаріусам надано повноваження з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.1 визначено що, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки.

Згідно ст. 41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тому суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на 12/150 часток будинку АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Судові витрати по справи розподілити відповідно до ст 142 ЦПК України

На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 3498,43 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 58 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 328, 331, 1217, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на нерухоме майно: 12/150 часток нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 : житловий будинок літ. «А,а,а1», загальною площею 73, 2 кв м.. житловою площею 48, 9 кв.м., сараю літ «В», сараїв «О,О1, О2», літньої кухні Н,н , погреба «нп, ип», вбиральні «С», літнього душу «Р», хвіртки №1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.С Предоляк