233 № 233/1050/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши цивільну справу окремого провадження 233/1050/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), - «про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог.

Від заінтересованої особи - Костянтинівського РВ ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків) матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 за №16.19-65- від 25.02.2020 (а.с.10).

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця подія відбулася в місті Харцизьк Донецької області тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявниця надала суду:

копію «Довідки про причину смерті (до форми №106/у№394, видається для поховання) ОСОБА_2 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострої серцево-судинної недостатності, коронарного атеросклерозу (а.с.11);

оригінал « Свидетельства о смерти» зразка т.з. «ДНР» російською « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік в місті Харцизьк (а.с.12);

копію Свідоцтва про поховання ОСОБА_2 22 грудня 2019 року на кладовищі рос. «Горное» у місті Харцизьк (а.с.13);

копію квитанції про оплату ритуальних послуг (а.с.14);

а також фото могили ОСОБА_2 з кладовища (а.с.15).

Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

Відповідно до абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24 лютого 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Проте, на теперішній час зміни до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадить державна реєстрація смерті, не внесені, а отже дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи положення ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації особистих немайнових прав заявника, суд визнає надані заявником докази належними та допустимими в частині інформації щодо смерті ОСОБА_2 , та вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,317,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Театральна, 5, ЄРДПОУ 22021072), - «про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України» задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харцизьк Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: