Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6907/17
Провадження 4-с/711/63/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Демчик Р.В.,

при секретарі Лисенко І.В..,

з участю скаржника ОСОБА_1

представника третьої особи Попельнюх Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів, третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів, третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

В скарзі зазначив, що головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Нечипоренко Я.В. винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.04.2020 у межах виконавчого провадження № 56463467 в частині накладення арешту на його рахунки в АТ КБ «ПриватБанк».

Зазначено, що вказаною постановою, накладено арешт на картковий рахунок № НОМЕР_1 на який він отримує пенсію з ПФУ. В зв`язку з тим, що він є інвалідом 2 групи, він отримує державну пенсію, яка є єдиним джерелом його доходу і на який він забезпечує своє фізичне існування.

Скаржник вказує, що такі діях державного виконавця порушують його права, оскільки він не має змоги купити собі їжу та ліки, що призводить до жебрацького існування та унеможливлює його фізичне існування як людини.

Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404), вважає, що державним виконавцем було винесену оскаржувану постанову з порушенням вимог вказаного закону, оскільки ст. 70 Закону 1404 встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника становить 20 відсотків. Також зазначив, що даний припис Закону вже біля року виконується ПФУ в Черкаській області та утримуються кошти з його пенсії в розмірі 20 відсотків по виконавчому провадженню № 56463467.

З огляду на викладене вище, скаржник звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.04.2020р. винесену в межах виконавчого провадження №56463467.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року поновлено скаржнику строк на звернення до суду зі скаргою та відкрите провадження, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити на підставі доводів викладених в ній та доданих до неї доказів.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Надав суду письмове клопотання, в якому просив проводити розгляд скарги за відсутності представника виконавчої служби. Разом з клопотанням надав суду відзив на скаргу, з якого вбачається, що ЦВДВС м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) просять в задоволенні скарги відмовити з огляду на наступні обставини. Так, на виконанні у центральному відділі ДВС у м. Черкаси перебуває виконавче провадження № 56463467 з примусового виконання виконавчого листа №711/6907/17, виданого 16.05.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 127163,40грн. Станом на 01.09.2020 борг за вказаним вище виконавчим провадженням складає 128621,32грн. З метою виконання рішення суду, 06.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Посилаючись на положення ст. 48, 52, 56 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зазначає, що не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, у разі надходження постанови виконавця про арешт таких коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Таким чином вважають, що ЗУ «Про виконавче провадження» відсутнє обмеження щодо накладення арешту на рахунки боржників на які зараховується соціальна допомога.

Представник АТ КБ «Приватбанк» - Попельнюх Т.І., в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та у відсутність стягувача.

Заслухавши пояснення скаржника та представника АТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні в Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №56463467 відкрите 25.05.2018 року на підставі виконавчого листа № 711/6907/17 від 16.05.2018 року виданого Придніпровським районним судом міста Черкаси, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 4550 доларів США, що по курсу Національного Банку України на час ухвалення рішення складала 127163,40грн.

Головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Нечипоренко Я.В., 06.04.2020р. була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих банківських рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 виданого 20.06.2019р. Пенсійним Фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером по інвалідності 2 групи.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 12.04.2020р. № O9JH8KE7RCGEA9GP, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має картковий рахунок в даному банку № НОМЕР_1 з цільовими надходженнями за січень-березень 2020 року в сумі 6495,78грн.

Як зазначає позивач, на даний картковий рахунок він отримує соціальну допомогу у вигляді пенсії по інвалідності і накладений арешт на даний картковий рахунок оскаржуваною постановою державного виконавця від 06.04.2020 порушує його конституційні права на своєчасне отримання соціальних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно із ч.1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Зазначене також вбачається із змісту статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Враховуючи вищенаведене суд погоджується з твердженням заявника про те, що накладати арешт на кошти, які знаходяться на рахунках, призначених для зарахування пенсії не можна.

Але державний виконавець не накладав арешт на кошти, які знаходились на цих рахунках, оскільки в оскаржуваній постанові він зазначив про накладення арешту вказав про накладення арешту на кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, зробивши зауваження - крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Враховуючи це зауваження державного виконавця банк не повинен був накладати арешт на рахунки, призначені для зарахування пенсії божника, але невідомо чому це зробив.

Вказана правова позиція міститься в ухвалі Верховного суду від 07.02.2019 у справі №727/6406/18.

А тому суд вважає, що дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Нечипоренко Я.В. щодо винесення постанови про арешт коштів ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 56463467 від 06.04.2020 року є законними, вони вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та чинного законодавства України, відповідно підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 18, 48, 68, 70, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 449 - 451 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (м. Черкаси, проспект Хіміків, 50) про визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів, третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07.09.2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик