УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.20 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Старікової М.М.,

за участі секретаря судового засідання Малахова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у адміністративній справі № 415/1596/13-а (2а-410/68/13) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із заявою, в якій просив відновити втрачене провадження у адміністративній справі № 410/1596/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянка про визнання протиправними та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій, в частині: рішення Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року; ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року; ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2013 року, посилаючись на втрату матеріалів вказаної адміністративної справи у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу розглядати без його участі.

Боржник у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути заяву про відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 385 КАС України визначено, що втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 389 КАС України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Частиною першою статті 390 КАС України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до частини другої статті 390 КАС України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області 147133 від 30.04.2013 р. в частин не зарахування у страховий стаж для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 10.11.1994 рік та всього періоду работи ОСОБА_1 в районі Крайної Півночі з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців. Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду в м. Брянка Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2012 року

- із зарахуванням у загальний стаж, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 10.11.1994 рік.

- із зарахуванням до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Ухвалою донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бранці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 410/1596/13-а залишено без задоволення. Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 410/1596/13-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 16 грудня 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання до вчинення дій.

На думку суду, загальновідомим є той факт, що будівля Брянківського міського суду Луганської області знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органам влади України, що дає суду підстави вважати втраченим судове провадження по адміністративній справі № 415/1596/13-а (2а-410/68/13).

Також, в такій категорії справ суд має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС).

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься: рішення Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року; ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року; ухвала Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2013 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій, що є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого провадження по вказаній адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 384-390 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у адміністративній справі № 415/1596/13-а (2а-410/68/13) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження в адміністративній справі № 415/1596/13-а (2а-410/68/13) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій у частині:

Справа № 410/1596/13-а

2а-410/68/13

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2013 року

Брянківський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.І.

при секретарі Мочаловій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Брянки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на такі обставини та доводи.

Позивач є особою, що отримує пенсію за віком з 01.04.2011р. Вважає, що при перерахунку пенсії за віком з 01.11.2012 року розпорядженням відповідача №147133 від 30.04.2013 року йому не вірно врахований його загальний та пільговий стаж та в зв`язку з чим і коефіцієнт стажу, а саме: не врахований до загального стажу період його роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1991р. по 10.11.1994р. і до пільгового стажу з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи період його праці у районах Крайньої Півночі з 02.08.1979 року по 10.11.1994 рік.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, пояснивши, що при первинному призначені пенсії він надавав до УПФУ в м. Брянка оригінали договорів по періодам праці його в районах Крайньої Півночі відповідно до записів у трудовій книжці, але чому їх немає у пенсійній справі йому невідомо. Крім того для підтвердження його праці в районах Крайньої Півночі ним також надавалась трудова книжка де є всі записи по періодах праці з посиланням на договори і з відповідними печатками та штампами установ та підприємств районів Крайньої Півночі. Також ним надавались додатково довідки для підтвердження його роботи в районах Крайньої Півночі які були вислані йому за запитом з діючих підприємств та архівним відділом Ягодинського р-ну Магаданської області, що вважає було достатнім для відповідача для нарахування йому пенсії за період роботи в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах. Стосовно не зарахування йому до загального страхового стажу періода роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 10.11.1994 рік, позивач пояснив суду, що взагалі вважає це незаконним, оскільки з 01.04.2011 року йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно постанови Брянківського міського суду від 17.06.2011 р. тому цей період роботи вважається зарахованим до стажу.

У зв`язку з чим позивач просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області № 147133 від 30.04.2013 р. у вказаній частині та зобов`язати Управління Пенсійного Фонду в м. Брянка Луганської області здійснити перерахунок його пенсії із зарахуванням до загального стажу період його роботи в районі Крайньої Півночі у період з 01.01.1991р. по 10.11.1994р. і до пільгового стажу з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи його працю у Крайній Півночі з 02.08.1979 року по 10.11.1994 рік та здійснити виплату перерахованої пенсі з 01.11.2012 року.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи позовні вимоги позивача необґрунтованими. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком за період роботи в районі Крайній Півночі з 01.04.2011 р. відповідно до рішення Брянківського міського суду Луганської області від 17.06.2011р. (№справи 2а-2299/2011). Пенсія була призначена із загального стажу роботи позивача у кількості 29 років 27 днів. Для розрахунку пенсії було взято 302 місяці страхового стажу тобто, а саме 25 років, тобто без урахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі за період з 01.01.1991року по 10.11.1994 рік, оскільки відповідно до ст. 62 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років, тобто коли йому виповниться 60 років період роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1991р. по 10.11.1994р. буде зараховано до страхового стажу при розрахунку пенсії.

Застосування саме такого положення, представник відповідача пояснив тим, що відповідно до ст.3 Угоди про порядок проведення і виплати пенсії відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Уряду Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року, обчислення частини пенсії, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого починаючи з 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, здійснюється органами соціального захисту населення Російської Федерації, на підставі формуляра про обчислення і виплату частини пенсії, що додається Пенсійним фондом України. Щодо формуляра про обчислення і виплату пенсії на ОСОБА_1 не заповнювалось, так як йому пенсію за віком призначено згідно рішення суду.

Також представник відповідача пояснив, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 02.08.1979 року по 07.05.1986 рік; з 08.05.1986 року по 09.12.1987 рік; з 10.12.1987 рік по 31.12.1990 рік ( тобто з 02.08.1979 р. по 31.12.1990р.) зараховано йому в одинарному розмірі і складає 11 років 5 місяців. Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено пільгове обчислення стажу у зв`язку з чим особам, яким було призначено пенсії, починаючи з 01.01.1992 року, слід подати до органів ПФУ письмові трудові договори (або інші документи) про роботу в районах Крайньої Півночі, що підтверджують поширення на них пільг по обчисленню трудового стажу з метою правильного обчислення трудового стажу для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2004 року.

Пільговий стаж позивача з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи його праці у Крайній Півночі з 02.08.1979 року до 01.01.1991 року та з 01.01.1991 року по 10.11.1994 року не врахований до стажу оскільки ОСОБА_1 не надав оригінали трудових договорів про роботу у цьому районі.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, перевіривши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є особою, яка отримує пенсію за віком, що призначена відповідно до заяви позивача від 22.03.2011 року з 55 років (а.с. 22), тобто на пільгових умовах.

Відповідно до записів трудової книжки(а.с.9-19), позивач, ОСОБА_1 , має такий пільговий трудовий стаж у зв`язку із роботою в районах Крайньої Півночі:

- з 02.08.1979 року по 7.05.1986 року він працював на Ягодінському ремонтно-технічному підприємстві «Сельхозтехника» Магаданської області водієм та слюсарем;

Підприємство де працював ОСОБА_1 було реорганізовано та його в порядку переводу переведено до Ягодінського ремонтно-технічного підприємства Агропромисловому комітету Магаданської області.

- з 07.05.1986 року по 09.12.1987 року ОСОБА_1 працював водієм в Ягодінському ремонтно-технічному підприємстві Агропромисловому комітеті Магаданської області;

09.12.1987 року ОСОБА_1 був звільнений в порядку переводу до Ягодінської середньої школи №1.

- з 09.12.1987 року по 31.12.1992 року ОСОБА_1 працював майстром виробничого навчання в Ягодінській середній школі №1;

31.12.1992 року ОСОБА_1 був звільнений з Ягодінської середньої школи №1 в зв`язку з закінченням строку трудового договору.

- з 31.12.1992 року по 10.11.1994 року ОСОБА_1 працював викладачем по підготовці водіїв категорії «В,С, Д, Е» навчально-виробничого кооперативу «Платформа» с. Ягодне Магаданської області;

10.11.1994 року ОСОБА_1 був звільнений з навчально-виробничого кооперативу «Платформа» в зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 02.08.1979 року по 10.11.1994 рік, тобто більше ніж 15 років, працював в районах Крайньої Півночі, а тому має право на пільгову пенсію за віком при досягнені ним 55 річного віку, якого станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 він досяг.

З копії Постанови Брянківського міського суду від 17.06.2011 року (а.с.77), вбачається, що УПФУ в м. Брянка було зобов`язано здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком. Вказана постанова суду набрала чинності і прийнята відповідачем до виконання, на підставі чого з 01.04.2011 року ОСОБА_1 перерахована та сплачується пенсія за віком.

З розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка №147133 від 30.04.2013 року (а.с.23, 39, 63), вбачається, що ОСОБА_1 з 01.11.2012 року зроблений перерахунок пенсії та при розрахунку пенсії відповідач розрахував загальний стаж позивача у кількості 29 років та 27 днів, з яких 15 років 3 місяці та 10 днів роботи на Крайній Півночі, а при розрахунку коефіцієнту стажу без урахування кратності відповідачем враховані 302 місяці стажу коефіцієнт 0,25167, та з урахуванням кратності (1,35) 0,33975.

Відповідно до розрахунку стажу відповідача ОСОБА_1 , останній має загальний трудовий стаж, що становить 29 років та 27 днів (що становить 348 місяців та 27 днів), при чому до стажу врахований період роботи у районах Крайньої Півночі у кількості 15 років 3 місяці та 10 днів.

За таких обставин, з урахуванням письмових пояснень відповідача від 26. 09.2013р. № 9023/02-08, суд, вважає за необхідне визнати протиправним дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області в частині не застосування для обчислення розміру пенсії всього стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі в тому числі з 01.01.1991 року по 10.11.1994р., тобто у кількості 3 років 10 місяців та 10 днів.

З цього ж приводу суд вважає помилковим посилання відповідача на ст.3 Угоди про порядок проведення і виплати пенсії відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Уряду Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року, про обчислення частини пенсії, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого починаючи з 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, які здійснюється органами соціального захисту населення Російської Федерації, на підставі формуляра про обчислення і виплату частини пенсії, що додається Пенсійним фондом України, оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за віком.

Суд, при вирішенні спору в частині не зарахування з 01.11.2012 року ОСОБА_1 без пільгового (полуторного) обчислення періоду його роботи в районі Крайньої Півночі з 02.08.1979 року до 01.01.1991 року та з 01.01.1991 року по 10.11.1994 року виходить з наступного.

Відповідно до розрахунку стажу відповідача ОСОБА_1 , згідно записів в трудової книги, останній має безперервний трудовий стаж у Крайній Півночі - 15 років 3 місяці та 10 днів стажу з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року, що визнається відповідачем, але не був ними врахований як пільговий тобто обчисленний у полуторному розмірі з посиланням на відсутність оригіналу письмового трудового договору, що дає право на пільги, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом д. пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було постановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п`яти до трьох років».

Таким чином, посилання відповідача на те, що для пільгового розрахунку трудового стажу на роботі в районах Крайньої Півночі необхідно подання саме трудового договору, суперечить вимогам діючого законодавства.

Так, згідно з п. 5 розділу XV «Прикінцевих положень`Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто для пільгового обчислення страхового стажу вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором, тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу

Факт, що позивач працював в районі Крайньої Півночі в Магаданській області с. Ягодне за строковим трудовим договорам підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- копіями вказаних трудових договорів, що залишилися в позивача, згідно з якими він працював за строковими трудовими договорами про роботу в районі Крайньої Півночі від 02.07.1979 року, який угодою від 02.08.1982 року був продовжений до 02.08.1985 року у ЯРМО «Сельхозтехніка»; від 11.07.1988 року у ЯСШ №1, який угодою від 30.07.1992 року про роботу у УПК «Платформа» був продовжений до 31.12.1992 року (а.с. 30- 34).

-архівною довідкою Ягодінської посилкової Ради від 08.10.2004 року, згідно з якою до заробітної плати позивача ОСОБА_1 з 09.12.1987р. по 31.12.1991 року був застосований районний коефіцієнт -1,7 (а.с.27);

- довідкою Ягодінського державного унітарного ремонтно технічного підприємства Магаданської області від 15.11.2004 року, згідно з якою, ОСОБА_1 постійно працював за договором з 12.08.1979 року по 31.07.1983 року та до його заробітної плати був застосований районний коефіцієнт -70% (а.с.);

-довідкою Ягодінського державного унітарного ремонтно технічного підприємства Магаданської області від 15.11.2004 року, згідно з якою, ОСОБА_1 постійно працював за договором з 9.08.1983 року по 08.12.1987 року та до його заробітної плати був застосований районний коефіцієнт -70% (а.с. 24 об.ст.);

-довідкою Муніципального унітарного підприємства «Ягодінське ремонтно- технічне підприємство» від 09.04.2013 року, згідно з якою з позивачем ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий договір про роботу у Крайній півночі від 02.07.1979 року, який угодою від 02.08.1982 року був продовжений до 02.08.1985 року та угодою від 02.08.1985 року був продовжений до 02.08.1988 року та, що ОСОБА_1 користувався пільгами передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", (а.с. 25,26);

-записами у трудовій книжці, згідно з якими позивач ОСОБА_1 працював з 02.08.1979 року по 7.05.1986 року на Ягодінському ремонтно-технічному підприємстві «Сельхозтехника» Магаданської області водієм та слюсарем; з 07.05.1986 року по 09.12.1987 року водієм в Ягодінському ремонтно-технічному підприємстві Агропромисловому комітеті Магаданської області та був звільнений в порядку переводу до Ягодінської середньої школи №1 де працював з 09.12.1987 року по 31.12.1992 року майстром виробничого навчання та 31.12.1992 року був звільнений з Ягодінської середньої школи №1 в зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 31.12.1992 року по 10.11.1994 року викладачем по підготовці водіїв категорії «В,С, Д, Е» навчально-виробничого кооперативу «Платформа» с. Ягодне Магаданської області та 10.11.1994 року був звільнений з навчально-виробничого кооперативу «Платформа» в зв`язку з закінченням строку трудового договору (а.с. 9-19).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області 147133 від 30.04.2013 р. в частин не зарахування у страховий стаж для обчислення розміру пенсії позивачу періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі",ст.ст. 7 -11, 71, 159 -163, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Брянка про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області 147133 від 30.04.2013 р. в частин не зарахування у страховий стаж для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 10.11.1994 рік та всього періоду работи ОСОБА_1 в районі Крайної Півночі з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду в м. Брянка Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2012 року

- із зарахуванням у загальний стаж, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 10.11.1994 рік.

- із зарахуванням до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи з 02.08.1979 року по 10.11.1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Постанова може бути оскаржено до Донецького адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови у повному обсязі.

Суддя:

Головуючий у 1 інстанції - Чернова Н.І.

Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року справа №410/1596/13-а приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В., Яковенко М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в м. Бранці Луганської області

на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року

по адміністративній справі № 410/1596/13-а (суддя Чернова Н.І.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області

про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до (надалі позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області (надалі управління, відповідач) про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, внаслідок чого визнане протиправним та скасоване розпорядження управління від 30 квітня 2013 року № 147133 в частині не зарахування у страховий стаж для обчислення розміру пенсії позивача періоду його роботи в районі Крайньої Півночі з 1 січня 1991 року по 10 листопада 1994 року та всього періоду його роботи в районі Крайньої Півночі з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, зобов`язано управління здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 1 листопада 2012 року із зарахуванням у загальний стаж, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 1 січня 1991 року по 10 листопада 1994 року та із зарахуванням до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії періоду його роботи з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року в пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців (арк. справи 96-98).

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції виходив із наявних записів в трудовій книжці позивача, наданих довідок, що обумовлює правомірність вимог про зарахування до пільгового стажу роботи періодів роботи з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позову в повному обсязі (арк. справи 99-101).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 1 квітня 2011 року, перебуває на обліку управління.

Розпорядженням управління на перерахунок пенсії від 30 квітня 2013 року позивачу здійснений перерахунок виходячи із загального стажу роботи 29 років 27 днів, стаж роботи на Крайній Півночі складає 15 років 3 місяці 10 днів (арк. справи 39).

Кратність обчислення стажу роботи на Крайній Півночі за період з 1 січня 1991 року по 10 листопада 1994 року, із загального періоду з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року є спірною між сторонами.

Відповідно до пункту п`ятого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на онові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в РКП та МКП, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи зокрема в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Апелянт посилається на положення статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зазначаючи про те, що робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги та уклав строковий трудовий договір.

Як вбачається з трудової книжки позивача та довідок від 15 листопада 2004 року виданих Ягодінським державним унітарним ремонтно-технічним підприємством позивач працював у вищенаведеному підприємстві з 2 серпня 1979 року по 31 липня 1983 року та з 1 серпня 1983 року по 8 грудня 1987 року. Як вбачається з архівної довідки від 8 жовтня 2004 року № П-55/3511 виданої Адміністрацією Ягодінського району Магаданської області позивач працював у Ягодінській середній школі № 1 з 9 грудня 1987 року по 31 грудня 1992 року, з 31 грудня 1992 року по 10 листопада 1994 року позивач працював у НВК «Платформа», у тому числі на умовах строкового трудового договору з 2 серпня 1979 року строком на три роки, який угодою від 2 серпня 1982 продовжений на три роки та угодою від 2 серпня 1985 року продовжений до 2 серпня 1988 року та з 31 грудня 1992 року по 10 листопада 1994 року.

Періоди роботи на умовах строкового трудового договору з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року зарахований позивачу в кратному обчислені за один рік роботи один рік шість місяців спірним розпорядженням.

Колегія суддів зазначає, що посилання лише на статтю 5 Указу, яка регулює пільги для осіб які уклали строковий трудовий договір є помилковою, оскільки стаття шоста цього ж Указу встановлює пільгове обчислення стажу роботи для осіб прийнятих на роботу на місці з дня введення в дію цього Указу, а саме з 1 березня 1960 року.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року, який введений в дію з 1 січня 1968 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» вперше введене пільгове пенсійне забезпечення, так статтею 2 передбачено, що робітникам та службовцям, що відпрацювали в РКП не менше 15 календарних років, а МКП не менше 20 календарних років, пенсія за віком призначається чоловікам до досягнення 55 років, жінкам по досягненню 50 років. Статтею 7 цього Указу доручено Раді Міністрів СРСР прийняти в порядку його застосування прийняти постанову і внести в рішення уряду відповідні зміни. Відповідна постанова Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 прийнята, якою Державному комітету з питань праці та заробітної плати разом з Президією ВЦРПС доручено затвердити Інструкцію про порядок надання пільг особам, які працюють зокрема в РКП. Така інструкція затверджена 16 грудня 1967 року № 530/П-28. Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дозволяє зробити висновок (зокрема пунктом першим Розділу першого Інструкції про це зазначено), що пільги установлені Указами 1960 та 1967 років надаються всім робітникам і службовцям (у тому числі місцевим мешканцям та іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних та громадських підприємств, установ і організацій, які знаходяться в РКП та МКП.

Строковий трудовий договір є тільки одним із різновидів трудового договору, укладався з метою закріплення кадрів в таких важких для проживання людини місцях. Даний пільговий вид пенсії за віком пов`язаний виключно з умовами місця роботи. Позивач працювала в РКП з 2 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року, весь період його трудового стажу має бути обчислений з розрахунку за один повний рік роботи 1 рік шість місяців.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що трудова книжка підтверджує факт укладення трудового договору з роботодавцем, в розумінні у тому числі Кодексу про працю РРФСР 1971 року. Право на пільги закріплено самими нормами Указів 1960 та 1967 років, і не поставлено в залежність виключно від укладення поряд з безстроковим іще і строкового трудового договору. Існуюче на той, час трудове законодавство не передбачало одночасного укладення двох трудових договорів на одну ж ту саму роботу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексуадміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бранці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 410/1596/13-а залишити без задоволення.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 410/1596/13-а залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 27 листопада 2013 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

16 грудня 2013 року м. Київ К/800/62530/13

Суддя Вищого адміністративного суду України Чумаченко Т.А., перевіривши касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання до вчинення дій.

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного Фонду України в м. Брянка Луганської області № 147133 від 30 квітня 2013 року в частині незарахування у страховий стаж для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 01 січня 1991 року по 10 листопада 1994 року та всього періоду роботи ОСОБА_1 в районі Крайної Півночі з 02 серпня 1979 року

по 10 листопада 1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Зобов`язано управління Пенсійного Фонду в м. Брянка Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2012 року із зарахуванням у загальний стаж, який враховується для обчислення розміру пенсії, періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 01 січня 1991 року по 10 листопада 1994 року; із зарахуванням до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії, періоду його роботи з 02 серпня 1979 року по 10 листопада 1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку

1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права.

У відкритті провадження за вищезазначеною касаційною скаргою необхідно відмовити

з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки наведені обґрунтування позбавлені правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги або про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу,

а касаційна скарга залишається у суді касаційної інстанції.

За таких обставин та відповідно до приписів процесуального закону у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою - слід відмовити, а додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Керуючись статтями 13, 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання до вчинення дій.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Чумаченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Старікова