КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8229/2020
Справа № 759/296/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва в складі судді Сенька М.Ф., ухвалене в м. Київ 01 серпня 2019 року за заявою Приватного підприємства «Лазурний берег» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ПП «Лазурний берег» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що 17 травня 2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та ОСОБА_1 також було укладено договір поруки від 15 травня 2012 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 2 743 493,49 доларів США, що станом на 28 грудня 2012 року еквівалентно 22 040 342,05 грн., а також судовий збір. На виконання зазначеного рішення Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження.

06 листопада 2017 року ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» уклали договір № 06/11/2017/1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором поруки, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» набув всі права кредитора за кредитним договором та договором поруки.

07 листопада 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» та ТОВ «Універсам Тополя» був укладений договір про відступлення прав вимоги (цесії) № 22/2017-КБЕ-Ц, відповідно до якого ТОВ «Універсам «Тополя» придбав права вимоги за кредитним договором та договором поруки та відповідно набув всі права кредитора до ОСОБА_1 за договором поруки.

08 листопада 2017 року ТОВ «Універсам Тополя» відступило права вимоги на отримання частини заборгованості у розмірі 175 296 752,12 грн. за кредитним договором і всі права вимоги за договором поруки на користь ПП «Лазурний берег» за договором про відступлення права вимоги за кредитним договором № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року і договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15 травня 2012 року.

На підставі вищевикладеного просив здійснити заміну сторони виконавчого провадження: стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - нового стягувача ПП «Лазурний берег» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі № 2/759/1871/13 щодо стягнення з ОСОБА_1 2 743 493,49 доларів США, що в еквіваленті національної валюти України згідно із офіційним курсом НБУ станом на 28 грудня 2012 року становить 22 040 342,05 грн., а також 3219 грн. судового збору, що знаходиться в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року заяву ПП «Лазурний берег» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено під час виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва по справі номер провадження 2/759/1871/13 вибувшого стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника, а саме ПП «Лазурний берег».

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, розгляд справи за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПП «Лазурний берег» щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд розглянув справу, не повідомивши його належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вказував, що питання заміни сторони виконавчого провадження по справі вже розглядалося судом, а саме ФК «Груп Фактор» зверталося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме про заміну стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ФК «Груп Фактор» на підставі договору № 06/11/2017/1 від 06 листопада 2017 року, за яким ВТБ Банк відступив свої права вимоги до апелянта на користь ФК «Груп Фактор», ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд вказаної заяви та надав суду своє заперечення, зі змісту якого вбачалася неможливість заміни стягувача у провадженні.

Зазначав, що в ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що права вимоги відступлені ФК «Груп Фактор» на користь ТОВ «Універсам Тополя», а від нього - на користь ПП «Лазурний берег» на підставі договорів факторингу, однак зазначені особи не є банками або іншими фінансовими установами, які відповідно до закону мають право здійснювати факторингові операції.

Посилався на те, що на момент звернення з апеляційною скаргою ним не отримано жодного документу від будь-якого учасника справи щодо відступлення ТОВ «Універсам Тополя» на користь ПП «Лазурний берег» своїх прав вимоги. Вказані обставини, що мають значення для справи, не були досліджені та перевірені судом при винесенні оскаржуваної ухвали в силу неповідомлення апелянта про розгляд заяви.

Вказував, що судом порушено вимоги процесуального законодавства щодо змісту ухвали суду, оскільки судом належним чином не відображено ані суті клопотання, ані імені особи, яка його заявила. Судом належним чином не вмотивовано свого рішення, а обставини, на які суд посилається як на підставу винесення ухвали суду, є, враховуючи вищевикладене, хибними та недостатніми. Посилання на закон, яким керувався суд, також є хибним і недостатнім, оскільки вказані статті не мають відношення до апелянта (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» регулює автоматизований арешт коштів боржника за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів). Дії суду щодо опублікування ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень також вчинено із пропущенням визначених законом строків, що свідчить про незаконність ухвали суду та порушення прав і законних інтересів апелянта.

Посилався на те, що у передачі персональних даних та відомостей про майнові відносини апелянта зі стягувачем апелянт вбачає грубе порушення своїх прав, на що увага суду вже зверталася при розгляді попередньої заяви про заміну сторони виконавчого провадження, проте було проігноровано судом при винесенні цієї ухвали, оскільки така передача інформації без його згоди є недопустимою, враховуючи положення ст. 11 Закону України «Про інформацію», ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 32, 34 Конституції України, рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20 січня 2012 року. Ані стягувачу, ані ФК «Груп Фактор», ані ТОВ «Універсам Тополя», ані ПП «Лазурний берег» не надавалася згода на передачу персональних даних і відомостей, що є конфіденційною інформацією.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Разом із тим, в матеріалах відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток або шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу розглядом судом справи за його відсутності без повідомлення належним чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в описовій частині ухвали судом першої інстанції зазначено, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні подана до суду в квітні 2019 року, хоча із реєстраційної відмітки суду вбачається, що вказана заява подана у квітні 2018 року.

В мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції посилався на те, що право вимоги за договорами кредиту було передано від ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ ФК «Груп Фактор», від ТОВ ФК «Груп Фактор» до ТОВ «Універсам Тополя» та від ТОВ «Універсам Тополя» до ПП «Лазурний берег» на підставі договорів факторингу, що не підтверджується будь-якими доказами і не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи наявні лише договори про відступлення прав вимоги.

Також, розглядаючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на наявні в матеріалах справи докази, якими підтверджується обсяг вимог до боржника, право за якими було передано на користь ПП «Лазурний берег», і таким чином усунувся від встановлення обставин, що мають значення для справи.

Крім того, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка втратила чинність на час постановлення ухвали, і на даний час вказаною судом нормою регулюється автоматизований арешт коштів боржника за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів, що не має відношення до справи, що розглядається.

За таких обставин ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року не можна вважати законною і обґрунтованою.

Апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, доводи апеляційної скарги про порушення ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ ФК «Груп Фактор», ТОВ «Універсам Тополя», ПП «Лазурний берег» конституційних прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 32, 34 Конституції України щодо поширення конфіденційної інформації та передачу персональних даних про особу без її згоди, оскільки зазначені обставини не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження і не є предметом дослідження у даній справі.

Не є такою підставою і неповідомлення боржника новим кредитором про заміну стягувача у зобов`язанні, на що посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, оскільки правові наслідки такої бездіяльності передбачені ст. 516 ЦК України, а саме ризик настання несприятливих для нового кредитора наслідків у вигляді виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, яке вважається належним виконанням.

Разом із тим, доказів виконання зобов`язання на користь будь-якого з кредиторів ОСОБА_1 не надав.

Доводи апеляційної скарги щодо оприлюднення ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 13 серпня 2019 року не є підставою для скасування ухвали суду, передбаченою ст. ст. 376, 379 ЦПК України, та відхиляються апеляційним судом.

Вирішуючи по суті вимоги ПП «Лазурний берег» про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд враховує наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року, у справі № 759/296/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим первісний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № ВКЛ88/10 від 17 травня 2010 року, що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» і ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» у розмірі 2 757 455,53 долари США, що в еквіваленті до національної валюти України згідно із офіційним курсом НБУ станом на 28 грудня 2012 року становить 22 040 342,05 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір 3219 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено (а. с. 163 - 166, 195 - 198 т. 1).

В травні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило замінити стягувача ПАТ «ВТБ Банк» у виконавчому провадженні № 42754756 щодо примусового виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/296/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 2 757 455,53 доларів США заборгованості за кредитним договором № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року, разом із всіма додатками до нього, що в гривневому еквіваленті становить 22 040 342,05 грн., а також 3219 грн. судових витрат, що знаходиться в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» (а. с. 203 - 205 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» про заміну сторони у виконавчому провадженні залишено без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, оскільки представником заявника подано заяву про відкликання вказаної заяви (а. с. 18 т. 2).

В квітні 2018 року ПП «Лазурний берег» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило замінити сторону виконавчого провадження: стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ПП «Лазурний берег» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі № 2/759/1871/13 про стягнення з ОСОБА_1 2 757 455,53 доларів США, що в еквіваленті національної валюти України згідно із офіційним курсом НБУ станом на 28 грудня 2012 року становить 22 040 342,05 грн., а також 3219 грн. судового збору, що знаходиться в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (а. с. 26 - 28 т. 2).

На а. с. 29 - 33 т. 2 знаходиться копія договору № 06/11/2017/1 від 06 листопада 2017 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» та ПАТ «ВТБ Банк», за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги заборгованості, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги за заборгованістю ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Згідно п. 3.1.3 договору, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, вказаний в п. 12 цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором, та поручителів стосовно їх зобов`язань по договорам забезпечення, про що між первісним кредитором та новим кредитором в день переходу прав вимоги за кредитним договором до нового кредитора складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або можуть виникнути в майбутньому.

На а. с. 35 т. 2 знаходиться копія акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 2) до договору № 06/11/2017/1 від 06 листопада 2017 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором.

На а. с. 37 - 38 т. 2 знаходиться копія договору про відступлення прав вимоги (цесії) № 22/2017-КБЕ-Ц від 07 листопада 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Груп Фактор» та ТОВ «Універсам Тополя», згідно п. 2.1, 2.2 якого цедент відступає, а цесіонарій набуває права вимоги за кредитним договором та на умовах, які існують на момент відступлення прав вимоги. Відступлення прав вимоги за кредитним договором вважаються переданими з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі документів. Згідно п. 1 «Терміни, що використовуються в угоді» кредитний договір та договори забезпечення - кредитний договір № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року, укладений між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ВАТ «ВТБ Банк», іпотечний договір від 17 травня 2010 року, укладений між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ВАТ «ВТБ Банк», іпотечний договір від 17 серпня 2010 року, укладений між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ВАТ «ВТБ Банк».

На а. с. 39 т. 2 знаходиться копія акту прийому-передачі документів (додаток № 1) до договору про відступлення прав вимоги (цесії) № 22/2017-КБЕ-Ц від 07 листопада 2017 року, згідно якого було передано оригінал кредитного договору та угод про внесення змін до нього, оригінал іпотечного договору та угод про внесення змін до нього, розрахунок заборгованості.

На а. с. 40 - 44 т. 2 знаходяться копії договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року і договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15 травня 2012 року, укладеного 08 листопада 2017 року між ТОВ «Універсам Тополя» та ПП «Лазурний берег», за умовами яких окрім часткового відступлення новому кредитору прав вимоги за кредитним договором, цим договором первісний кредитор передає у повному обсязі, а новий кредитор приймає у повному обсязі права кредитора за договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15 травня 2012 року, права вимоги за яким були набуті первісним кредитором на підставі договору про відступлення прав за договором поруки № 22/2017-КБЕ-П від 07 листопада 2017 року, укладеним між первісним кредитором і ТОВ «ФК Груп Фактор».

На а. с. 45 т. 2 знаходиться копія постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 19 квітня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю майна у боржника.

На а. с. 46 т. 2 знаходиться копія вимоги від 20 лютого 2018 року, адресованої ПП «Лазурний берег» на ім`я ОСОБА_1 відносно виконання зобов`язань за договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15 травня 2012 року та повідомлення про передачу прав вимоги.

На а. с. 49 т. 2 знаходиться копія рекомендованого повідомлення із відміткою про особисте отримання вимоги адресатом 01 березня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Разом із тим, за змістом договору про відступлення прав вимоги (цесії) № 22/2017-КБЕ-Ц від 07 листопада 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Груп Фактор» та ТОВ «Універсам Тополя», на користь нового кредитора відступлене лише право вимоги до боржника (позичальника за кредитним договором) ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», що вбачається також із документів, переданих згідно акту прийому-передачі, а право вимоги до поручителя ОСОБА_1 за цим договором не передавалось.

Будь-яких інших доказів на підтвердження переходу права вимоги між зазначеними особами до поручителя ОСОБА_1 , заявником ПП «Лазурний берег» до заяви про заміну сторони виконавчого провадження надано не було.

Апеляційний суд приймає до уваги, що за змістом договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року і договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15 травня 2012 року, укладених 08 листопада 2017 року між ТОВ «Універсам Тополя» та ПП «Лазурний берег», права вимоги за договором поруки були набуті первісним кредитором на підставі договору про відступлення прав за договором поруки № 22/2017-КБЕ-П від 07 листопада 2017 року, проте в матеріалах справи зазначений договір відсутній.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заявником не доведено, що до обсягу прав ТОВ «Універсам Тополя» входило право вимоги до поручителя ОСОБА_1 , з огляду на вимоги ст. 514 ЦК України також не є доведеним перехід права цієї вимоги від ТОВ «Універсам Тополя» до заявника ПП «Лазурний берег» і його заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки викладені у ній висновки не відповідають обставинам справи, та оскільки вона постановлена із порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із ПП «Лазурний берег» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 384,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву Приватного підприємства «Лазурний берег» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Стягнути із Приватного підприємства «Лазурний берег» (Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Полтавська 127 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 384,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.