Справа №366/2101/19
Провадження № 2/366/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача Феневицької сільської ради - Козаченко Г.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Феневицької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Іванківська районна державна адміністрація про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) із резервного фонду земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

28.08.2019 р. Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів та третьої особи про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) із резервного фонду земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позивач просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області виділити їй із земель резервного фонду державної власності на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до Сертифікату серії КВ №0275325, виданого Іванківською РДА в 1997 році, на право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим,що її, ОСОБА_1 матір`ю була ОСОБА_3 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті вона успадкувала її майно, в тому числі і право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Феневицьке» (с. Феневичі Іванківського району).

Вказане право власності ОСОБА_4 мала на підставі «Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0275325, виданого Іванківською РДА в 1997 році та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 284.

Згідно «Свідоцтва про право на спадщину за законом» від 19.03.2005 року, виданого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори в той же день вона, ОСОБА_1 , успадкувала вказане право на земельну частку (пай).

Вказаним вище сертифікатом посвідчено її право на отримання в натурі..(на місцевості) земельної ділянки розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах.

Але коли вона звернулась спочатку в Феневицьку сільську раду, а потім і в Іванківську районну державну адміністрацію з заявою про виділення їй в натурі (на місцевості) належної їй земельної ділянки, і як першої стадії вказаного процесу - про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), обоє вказані органи відмовили їй у виділенні земельної ділянки в зв`язку з відсутністю вільних земель колишнього КСП «Феневицьке».

Крім того, їй було повідомлено, що з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної форми власності, які є вільними на території Феневицької сільської Іванківського району, передані Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області.

Надання земельних ділянок в натурі із земель запасу чи резервного фонду ГУ Держгеокадастру у Київській області можливе виключно за рішенням суду.

Її звертання в усній формі до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про виділення належної їй земельної ділянки з земель державної форми власності також залишились без задоволення.

Таким чином, станом на сьогодні її законні вимоги про надання їй належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) не задоволені, що вона вважаю незаконним.

Вона вважає, що її заява про виділення їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) повинна бути задоволена по наступним підставам :

- пунктом 17 розділу X «Перехідних положень« Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на права на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

- в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на права на земельну частку (пай), не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність:

-оскільки усі землі КСП «Феневицьке» в частині ріллі вже розпайовані та виділені громадянам в натурі ( на місцевості), вона має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу).

- законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» внесено зміни Земельного кодексу України, які набрали чинності з 12 січня 2013 року. Цим законом змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі важення перейшли до Держземагентства України, а згодом - до Держгеокадастру України,тобто, з урахуванням положень п. 4 ст. 122 ЗК України,повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення надані Держгеокадастру України, а в межах Іванківського району Київської області - Головному управлінню Держгеокадастру в Київській області.

- оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з абз. 1 п. 17 розділу X «Перехідних положень« ЗК України вважається правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, - таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом (в її випадку- це ГУ Держгеокадастру в Київській області).

В добровільному порядку відповідачі відмовили їй в задоволенні законних вимог, а тому вона змушена звертатись з даним позовом до суду.

Позивачка просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області виділити їй, ОСОБА_1 , із земель резервного фонду державної власності на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до Сертифікату серії КВ № 0275325, виданого Іванківською РДА в 1997 році, на право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах.

30.08.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду на 06.11. 2019 р. на 09 год.00 хв.

25.09.2019 р. ГУ Держгеокадастру у Київській області надіслав до суду Відзив на позовну заяву, в якому просить в позові ОСОБА_1 відмовити, мотивуючи тим,що відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Керуючись статтями 121, 122 Земельного кодексу України Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області та розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не може перевищувати більше 2,0 га. Головне управління передає земельні ділянки у власність громадянам у порядку визначеному статтею 118 Земельного кодексу України.

Оскільки позивач просить Головне управління виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) розміром 4,11 умовних кадастрових гектари відповідно до сертифікату серії КВ №0275325, виданого Іванківською РДА на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області, Головне управління вказує на відсутність правових підстав у Головного управління щодо прийняття рішень про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості).

Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Відповідно до статті 5 вищезазначеного Закону визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), а саме:

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

- уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

- уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

- укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

- сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

- надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

- розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;

- оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;

- приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) можливе лише із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності та на підставі відповідного рішення сільських, селищних, міських ради щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є підставою для прийняття рішення районною державною адміністрацією про виділення земельної частки (паю) з земель запасу або резервного фонду земель.

Згідно із преамбулою Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариством на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Просить розглядати справу за відсутності представника та відмовити в позові.

Відповідач Феневицька сільська рада позов не визнали та пояснили,що КСП`Феневицьке» не передавав сільській раді землі. Вся земля КСП була розпайована. Вільних земель,чи земель запасу на території Феневицької сільської ради немає.

Відповідач,Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився.

Надіслали заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов не визнають.

Третя особа до суду не з`явилися. Надіслали заяву про розгляд справи у відсутності представника Іванківської РДА.

Вислухавши позивача, відповідача,дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2005 року,виданого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., слідує,що ОСОБА_5 отримала право НА ЗЕМЕЛЬНУ ЧАСТКУ(пай),що знаходиться в колективній власності КСП`Феневицьке»,розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості,що належало ОСОБА_6 на підставі Сертифікату серії КВ № 0275325,виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №284 та МАЙНОВОГО ПАЮ СГВК «Феневицьке» в сумі 634 грн.,що належав гр. ОСОБА_4 .

З довідки Феневицької сільської ради від 30.09.2019 року слідує,що «при розпаюванні землі КСП «Феневицьке» ОСОБА_6 на Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0275325 не закріпили номер земельної ділянки.

З листа Іванківської районної державної адміністрації від 04.12. 2018 року № Р-1145.2 слідує,що ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації «у зв`язку з відсутністю земельної ділянки до схеми поділу земель колективної власності КСП «Феневицьке».

Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 р. №899-ІУ ( Із наступними змінами),( далі- Закон №899-ІУ), слідує,що « Цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)». Преамбула із змінами,внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

Відповідно до стаття 1 Закону № 899-ІУ «Право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);

громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до стаття 2 Закону №899-ІУ , основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

свідоцтво про право на спадщину;

посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Отже, ОСОБА_1 має право на земельну частку(пай),який підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ст. 3 Закону № 899-ІУ, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Стаття 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

З статті 5 Закону №899 від 05.06.2003р. слідує, що : «Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

Абзац перший частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

Абзац другий частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

Абзац шостий частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 497-VIII від 02.06.2015\

сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

Абзац сьомий частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 497-VIII від 02.06.2015\

надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;

Абзац десятий частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Абзац одинадцятий частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018\

Абзац дванадцятий частини першої статті 5 виключено на підставі Закону № 2498-VIII від 10.07.2018\

Частину другу статті 5 виключено на підставі Закону № 2498-VIII від 10.07.2018.

Отже, виділення земельних ділянок на земельні частки(паї) належних згідно Сертифікатів на право на земельну частку (пай) з 10.07.2018 року законодавець відніс до повноважень сільських ,селищних та міських рад.

Відповідно до ст. 13 Закону № 899-ІУ від 05.06.2003 р., «У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Стаття 13 в редакції Закону № 2498-VIII від 10.07.2018\

З матеріалів справи слідує,що ОСОБА_1 ,як спадкоємець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не витребувала земельну частку (пай),яка їй належить згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом,однак, дане право за ОСОБА_1 зберігається до 01 січня 2025 року.

Відповідно до стаття 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 р.№899-ІУ(із змінами) земельні паї виділяють сільські, селищні, міські ради,тому вимога до Феневицької сільської ради про виділення земельної частки(паю)розміром 4.11 в умовних кадастрових гектарах, - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Аргумент відповідача щодо того,що вільних земель та земель запасу на території Феневицької сільської ради немає, суд до уваги не приймає,оскільки Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не передбачає позбавлення права власника Сертифікату на одержання земельної частки(паю) з підстав відсутності земель запасу.

На підставі викладеного, ст.13,14, ч.2 ст.19 Конституції України, ст. 116 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 4,12, 13, 56,57, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Феневицької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Іванківська районна державна адміністрація про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) із резервного фонду земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай),- задовольнити частково.

Зобов`язати Феневицьку сільську раду (с.Феневичі вул. Соборна,9 Іванківського району Київської області виділити ОСОБА_1 із земель державної власності на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області в натурі(на місцевості)земельну ділянку відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії КВ №0275325,виданого Іванківською РДА в 1997 році на ім`я ОСОБА_6 ,що перебуває в колективній власності КСП »Феневицьке», розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї землі в натурі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області на користь ТУ ДСА в Київській області судовий збір в сумі 840 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 30 днів з часу виготовлення мотивованого рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2020 року.

Суддя: Н.А. Тетервак