Справа № 472/1544/19
Провадження №2/472/104/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" лютого 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого суддіі Кучерявенка С.С.,
при секретарі Чорної О.В.
за участю позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 22 березня 2017 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

З жовтня 2019 року вона разом із донькою проживає окремо у своїх батьків в смт Веселинове Миколаївської області. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому остання фактично перебуває на її утриманні. Крім того оскільки вона не працює та здійснює догляд за малолітньою донькою то і сама потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має постійний заробіток та має можливість надавати їй допомогу на утримання доньки та її утримання, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у тому ж обсязі і з тих же підстав, просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено під час судового розгляду та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 березня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9).

Батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Позивачка проживає разом із донькою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду 16 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд керується наступним.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із наданої позивачем Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в електронному вигляді від 12.12.2019 року (а.с.14), ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , при цьому має середньомісячний дохід за 2-й квартал 2019 року в сумі 34729,05 грн., 3-й квартал 2019 року в сумі 45656,36 грн., а тому позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити повністю.
Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати на користь матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 починаючи стягнення з 16 грудня 2019 року.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП

НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до досягнення трирічного віку малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 16 грудня 2019 року.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць з 16 грудня 2019 року по 01.09.2020 року включно.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок) гривень 80 копійок (Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Веселинівський районний суд Миколаївської області).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі відсутності учасників справи датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення буде виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. С. Кучерявенко