Справа № 754/1561/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Подану заяву представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» мотивує тим, що 03 жовтня 2018 року між Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт-Капітал» було укладено договір відступлення, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт-Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №193-11-ПК, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 .

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14.07.2015 по справі № 2-1796/15 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 126581,37грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1265,81грн. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. На виконання судового рішення був виданий виконавчий лист.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.01.2019 замінено стягувача у виконавчому провадження з примусовго виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.07.2015 у справі 754/1561/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №03-770/07А від 30.10.2007 з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

03 жовтня 2018 року між Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт-Капітал» було укладено договір відступлення, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт-Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №193-11-ПК, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, судом установлено, що в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадженнязазначений боржник ОСОБА_2 , а в рішенні Деснянського районного суду міста Києва від 14.07.2015, виконавчих листах, реєстрі кредитних договорів зазначений ОСОБА_1 , заявлені вимоги не відповідають чинним документам.

Дослідивши заяву заявника про заміну сторони виконавчого провадження та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи № 2-6205/2014 судом було встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві та які є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 55,76-79, 263, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В.Бабко