СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1102/20
Провадження № 2/306/511/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Керецьківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 04.07.2009 року серії НОМЕР_1 . Останньою був складений заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не було переходить до позивача. Для оформлення права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 позивач звернулася до державного нотаріуса, де їй було роз`яснено, що не можуть видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріусу необхідно було подати правовстановлюючі документи, які б підтверджували належність будинку померлій ОСОБА_2 . Таким чином, виникла ситуація при якій, через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна, позивач не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

20 серпня 2020 р. ухвалою Свалявського районного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 19).

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зокрема, позивач позовні вимоги підтримала та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 20-21).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.07.2009 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Довідкою Виконавчого комітету Керецьківської сільської ради № 592 та №593 від 07.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 була головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 до дня її смерті та на день її смерті за даною адресою проживала тільки вона (а. с. 8-9).

Відповідно до заповіту від 06.06.1995 року ОСОБА_2 мешканка АДРЕСА_2 житловий будинок з надвірними спорудами і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складувалось, взагалі все те, що буде належати їй по закону на день її смерті заповіла ОСОБА_3 (а. с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.07.1980 року батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 записані: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 (а. с. 11).

На підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 11.09.2000 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 11.09.2000 р. Після реєстрації шлюбу останнім присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а .с. 12).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що даний житловий будинок складається з: : «А» житлового будинку, «Б» сараю (а. с. 14-17).

Як убачається з довідки №167 від 20 липня 2020 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 63448,00 грн. (а. с. 13).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі ..., той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

08.09.2020 року