Справа № 212/1899/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

вберезні 2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.01.2013 року відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею підписана заява б/н від 03.01.2013 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн.. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6500,00 грн..

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду та підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Таріфами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3., 2.1.2.4 І Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.12.3. погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору.

Таким чином, Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімальної обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.49. Договору Мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.

Позивач, в порушення умов договору, не виконувала належним чином зобов`язання та не здійснювала погашення кредиту та процентів за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 04.03.2020 року має заборгованість 161 651,11 грн., яка складається з наступного:

- 12829.52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 12829,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 4698,54 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 144123,05 грн. - нарахована пеня.

Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на власний розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 138 117,84 грн., яка складається з наступного:

- 12829.52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 12829.52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 4698,54 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 120589,78 грн. - нарахована пеня а період з 03.01.2013 по 01.08.2019 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду пояснення та заяву в якій просила справу слухати у її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати строк позовної давності.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 04.03.2020 року, в розмірі 138117,84 грн., яка складається з 12829.52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12829.52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4698,54 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 120589,78 грн. - нарахована пеня а період з 03.01.2013 по 01.08.2019 року.

Як зазначено позивачем, 03.01.2013 року відповідач підписала Заяву б/н з метою отримання банківських послуг.

На підтвердження заявлених вимог, позивачем до суду надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил банківських послуг, на звороті якої вказано, що ОСОБА_1 виявила бажання отримати на своє ім`я «платіжну кредитну картку універсальну», «пенсійну карту», «дебетову особисту картку». Відомості про кредитний ліміт та умови його отримання в заяві відсутні (а.с.26-зворот).

Також позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» із зазначенням умов, що стосуються чотирьох карт зрізними назвами та умовами користування, який не містить підпису відповідача (а.с.27). Позивачем також додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які також не містять підпису відповідача (а.с.28-68).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (далі «Умови та правила») не відповідає вимозі належності і допустимості доказів, оскільки є звичайною роздруківкою із сайту позивача: він не відповідає як вимогам до письмового доказу, так і до електронного доказу, визначенимзаконом (в тому числі ст. 95, 100 ЦПК України). Крім того, самі по собі надані Умови та правила не підтверджують обставини обізнаності та згоди вдіповідача саме на такі Умови та правила, що долучені банком до позову в обґрунтування своїх вимог.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 . Умови та правила, враховуючи факт відсутності в Анкеті-Заяві, підписаній відповідачем, чітко визначених умов про укладення будь-яких договорів, строку їх дії, сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, права банку змінювати «кредитний ліміт» в односторонньому порядку, надані банком Умови та правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, до якої приєдналася відповідач, та яка є частиною укладеного з ОСОБА_1 договору.

Аналогічні висновки щодо застосування та розуміння ст. 634 ЦК України містяться у Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, Постанові Верховного суду (Касаційного цивільного суду) від 25.07.2019 у справі № 175/4576/14-ц.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Банком не надано суду доказу на підтвердження факту ознайомлення та узгодження з відповідачем цих Тарифів. Надані банком Тарифи не відповідають вимогам належності та допустимості, оскільки не містять жодних відомостей про строк їх дії, документ, яким їх затверджено (введено в дію), особу, відповідальну за їх затвердження тощо.

Крім того, з їх тексту очевидно, що вони не діяли станом на момент укладення договору: вони містять розділи, позначені знаком «*», у яких зазначено, що з 01.09.2014, з 01.04.2015 років тарифи зазнали змін. Отже, якби ці Тарифи і справді діяли станом на 03.01.2013 (момент виникнення спірних правовідносин), вказані розділи в них були б відсутні, оскільки були прийняті після підписання заяви відповідачем в 2013 році.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем також надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 03.01.2013 року (а.с.8-18), який не містять даних про вид та номер платіжної картки чи номер розрахункового рахунку, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений в установленому законом порядку.

З наданої позивачем довідки вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н за яким були надані кредитні картки:03.01.2013 року № НОМЕР_1 строк дії картки 07/16; 06.03.2013 року № НОМЕР_2 , строк дії картки 07/16; 06.03.2013 року № НОМЕР_3 , строк дії картки 05/16 (а.с.25). Проте до вказаної довідки не додано самого кредитного договору, на виконання якого відповідачу було надано кредитні картки.

Позивачем додано виписку за договором б/н Бунунгу ОСОБА_2 (а.с.19-23) у другій колонці якої зазначені номери карт та операції за ними, які відсутні у довідці про видані кредитні карти, крім того згідно розділу «Деталі операцій» позивачем станом на 01.03.2020 року здійснювалось автоматичне нарахування заборгованості та списання відсотків з карт, строк дії яких сплинув у 2017 році. Крім того, з наданої позивачем довідки Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 03.01.2013 року кредитний ліміт картки складав 300,00 грн., 03.01.2013 року кредитний ліміт був збільшений до 1200,00 грн., 06.03.2013 року кредитний ліміт збільшився до 3200,00 грн., 12.03.2013 року кредитний ліміт збільшено до 3700,00 грн., 28.01.2014 року кредитний ліміт збільшився до 6000,00 грн., 25.06.2014 року кредитний ліміт збільшився до 6500,00 грн., а 13.09.2016 року відбулось зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с.24). Довідка не містить інформації за якими саме картками було збільшено кредитний ліміт.

Будь-який розрахунок боргу не є первинним документом, який би відповідав вимогам до таких документів, визначених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктами 42, 51 Положенняпро організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018.

Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем є аналітичним документом банку, складеним в односторонньому порядку, що не був погоджений з відповідачем, тому не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, а відображає лише позицію (переконання) банку.

Аналогічний висновок зазначений в Постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 630/366/16-ц. «наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника є аналітичним документом банку, складеним в односторонньому порядку, що не був погоджений з відповідачем, тому не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу».

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем до суду не надано.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що у відповідачки відсутня заборгованість за «поточним тілом» кредиту та будь-яка заборгованість за нарахованими відсотками.

Заборгованість за простроченим «тілом» кредиту вказана у розмірі 12829,52 грн., яка не відповідає встановленому максимуму кредитного ліміту карти в розмірі 6500,00 грн..

Враховуючи те, що загальна заборгованості за «тілом» кредиту та заборгованість за простроченим «тілом» кредиту співвідносяться як загальне й окреме, то позивачем не доведено правомірність стягнення простроченого «тіла» кредиту за відсутності в цілому заборгованості за «поточним тілом» кредиту.

При цьому жодні відсотки, які повинні були нараховуватися за користування кредитними коштами, також відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за «поточним тілом» кредиту.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 12829,52 грн., позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачу видавались дані кошти, а також те, що кредитний ліміт по кредитним картам відповідача збільшувався до визначеної суми заборгованості.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості є необґрунтованими належними та допустимими доказами, а отже задоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову за безпідставністю суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності по даній справі слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. Я. Чорний