Номер провадження: 22-ц/813/216/20
Номер справи місцевого суду: 523/7090/19
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача Єпіфанова В.В. Румянцева О ОСОБА_1 Г.,

від відповідача ОСОБА_2 не з`явились,

від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа Гарант» не з`явились,

переглянувши справу №523/7090/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа Гарант» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року у складі судді Середи І.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись у травні 2019 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути на підставі статті 1194 ЦК України з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків 611841,36 грн., витрат на проведення дослідження 5000,00 грн., витрат на сплату судового збору 6618,41 грн. (виділені матеріали: а.с.2-5).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року за заявою представника в інтересах позивача ОСОБА_3 в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «Renault Kanqoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_2 ; накладено арешт на 7/20 часток домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , належні на праві власності ОСОБА_2 (виділені матеріали: а.с.11-14, 19-20).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно (виділені матеріали: а.с.23-26).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у недотриманні принципу співмірності вжитих заходів забезпечення позову заявленим вимогам, у недоведеності того, що наявне у відповідача рухоме та нерухоме майно буде відчужено у разі невжиття щодо цього майна заявлених заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розмір завданої шкоди є значним, що відповідач намагався продати належне йому рухоме майно, що судове рішення по суті вимог ухвалено про стягнення з відповідача на його користь шкоди (виділені матеріали: а.с.41-43).

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково з огляду на наступне.

За змістом позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду у травні 2019 року, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 611841,36 грн. та витрати.

Вказані вимоги ОСОБА_3 просив забезпечити накладенням арешту на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 .

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, позивача, за захистом яких від звернувся або має звернутися до суду (ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України).

Види забезпечення позову передбачено у частині 1 статті 150 ЦПК України, частиною 3 даної норми процесуального права встановлено вимогу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року).

Пред`явлені ОСОБА_3 вимоги є вимогами майнового характеру, відтак, такі вимоги підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову як то накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В даному випадку докази вартості рухомого та нерухомого майна, на яке накладено арешт, відсутні, відтак, неспростованими є доводи апеляційної скарги про не відповідність встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України вимогам співмірності накладення арешту на частку домоволодіння та на транспортний засіб.

Крім того, арешт частки нерухомого майна, на яку накладено арешт, порушує права інших співвласників нерухомого майна, оскільки частка майна не є виділеною в натурі.

Суд до забезпечення позову має підходити зважено, оскільки забезпечення позову може мати наслідком збитки та порушення прав; забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує. Заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Відсутність відомостей про вартість рухомого та нерухомого майна, належність нерухомого майна на праві спільної часткової власності в тому числі й іншим особам, які не відповідають за вимогами про відшкодування шкоди, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на частку домоволодіння з прийняттям щодо цього майна нового рішення про відмову у забезпеченні позову накладенням арешту на частку нерухомого майна, та залишенням без змін ухвали суду в частині накладення арешту на транспортний засіб, належний відповідачу.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа Гарант» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - скасувати в частині накладення арешту на нерухоме майно.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 7/20 часток домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , належні на праві власності ОСОБА_2 -відмовити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова