Справа № 505/1871/20
Провадження № 2-о/505/129/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2020 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Шевчук К.М., 15 липня 2020 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 році в с. Гиртоп Гриоріопольського району Молдавської PCP (нині Республіка Молдова). У 1986 році її мати розійшлась з її біологічним батьком і вони переїхали на постійне місце проживання до України.

З 1986 по 2010 рік ОСОБА_1 проживала разом з мамою, вітчимом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також зі своїми братом і сестрою, ОСОБА_3 , 1986 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Новоселівка, Котовського (до перейменування Подільського району) Одеської області.

Мати не попіклувалася про отримання нею паспорту громадянина України при досягненні шістнадцятирічного віку.

Починаючи з 2010 року вона проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак у зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України вони не можуть зареєструвати шлюб.

Наразі вона знаходиться у вкрай вразливому становищі, адже через відсутність дійсних документів, що посвідчують особу, вона позбавлена можливості реалізувати низку своїх фундаментальних прав і свобод: офіційно працевлаштуватися та отримувати дохід, отримати медичну допомогу і лікування, отримувати соціальний захист, пенсію тощо.

Вона самостійно намагалась вирішити питання щодо громадянства, однак все було безрезультатно, а іншого способу, аніж звернутися до суду для встановлення факту її проживання в неповнолітньому віці на території України вона не має.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2020 року провадження по справі відкрито.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій заяву підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність та задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши дкумку позивача та його представника, суд прийшов до висновку про задоволення заявленихвимог за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 п. 1 Закону України «Про громадянство України» усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України на 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України є громадянами України та мають право на одержання паспорта громадянина України.

Ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 році в с. Гиртоп Гриоріопольського району Молдавської PCP (нині Республіка Молдова), що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно довідки № 315 від 21 лютого 2019 року виданої виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно записів погосподарської книги Новоселівського старостинського округу з 1986 року по 2010 рік проживала в с. Новоселівка, Подільського ( до перейменування Котовського) району, Одеської області (а.с. 10). З 01 вересня 1989 року по 30 квітня 1989 рік навчалась у Новоселівському закладі загальної середньої оосвіти І-ІІІ ступенів (Наказ №81 від 30 квітня 1998 р.) (а.с.9)

З 15 травня 2010 року ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за дресою: АДРЕСА_1 .

Всі вищевказані факти підтверджуються висновком за результатами проведення процедури встановлення особи Подільського РВ ГУДМС України в Одеській області від 04 жовтня 2019 року. Відповідно до вказаного висновку встановлено особу ОСОБА_1 , належність до громадянства України не підтверджено (а.с. 8).

Відповідно дост. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

24 серпня 1991 року було прийнято «Акт проголошення незалежності України».сНалежність та набуття громадянства України встановлюється на підставіЗакону України «Про громадянство України»і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинностіЗаконом України «Про громадянство України» (13листопада 1991року )проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Законудає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання

на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженимУказом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно доЗакону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Отже, у таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Крім того, пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно доЗакону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Права особи, пов`язані з громадянством, виписані встатті 25 Конституції України, віднесені до розділу ІІ «Права, свободи і обов`язки людини і громадянина» і пов`язані із фізичною особою, а

отже встановлення факту постійного проживання на території України безпосередньо є пов`язаним з виникненням у неї права на набуття громадянства України.

Враховуючи, що встановлення факту постійного проживання на території України має для ОСОБА_1 юридичне значення та необхідне їй для підтвердження належності до громадянства України, отримання паспорта громадянина України, беручи до уваги наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж тривалого терміну та зокрема, станом на 24 серпня 1991 р., суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК Українипри ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому судові витрати слід залишити за заявником.

Керуючисьст. ст.1-13, 76-81, 83, 89, 223, 293, 315, 316, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.