Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1241/19
Провадження № 2/542/82/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2020 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області
в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,
секретаря судового засідання Чиж Л.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
ОСОБА_1 23.09.2019 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 02.05.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165309752 від 02.05.2019 року.
На даний час в належному їй будинку зареєстрована її рідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча фактично з 13.09.2018 року та по теперішній час в зазначеному будинку вона не проживає.
Ухвалою суду від 30.09.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13.11.2019 року (а.с.29-30).
Ухвалою суду від 13.11.2019 року відкладено розгляд справи на 11.12.2019 року (а.с.39).
11.12.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.2020 року (а.с.49-50).
Ухвалою суду від 21.01.2020 року відкладено розгляд справи на 24.02.2020 року (а.с.61).
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що ОСОБА_3 є її рідною сестрою. ОСОБА_4 , яка є їх матірю, 02.05.2018 року подарувала їй будинок АДРЕСА_1 . При цьому, у вищевказаному будинку, за згодою попереднього власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована ОСОБА_3 . Яка не проживає та ніколи не проживала в даному будинку, просила зареєструвати її з метою оформлення субсидії для своєї родини. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Просила позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні підтримувала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала.
Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суд іншої адреси.
Так, судом направлялись судові повістки за адресою місця проживання ОСОБА_3 , що зареєстрована у встановленому порядку (а.с.45, 54, 65) та, за адресою фактичного місця проживання (а.с.34, 43, 56, 67).
Крім того виклик відповідача до суду був здійснений й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.39, 49-50, 61).
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з договором дарування від 02.05.2019 року (а.с.10-11) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165309752 від 02.05.2019 року (а.с.12), позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону N475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.
Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Такий захист прав може бути здійснено способами передбаченими ст.16 ЦК України.
В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є рідними сестрами, а попередній власник будинку ОСОБА_4 їх матір`ю (а.с.22).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради, відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).
Відповідно до актів обстеження від 27.12.2018 року (а.с.21), від 20.02.2019 року (а.с.23)та 18.09.2019 року, складеного комісією у складі депутата селищної ради та свідків (а.с.24) ОСОБА_3 дійсно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована, але фактично не проживає. Проживає по АДРЕСА_2 .
Акт, складений комісією у складі депутата селищної ради та свідків (а.с.20) підтверджує, що станом на 26.10.2018 року ОСОБА_3 проживає без реєтрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 не проживає та ніколи не проживала в будинку АДРЕСА_1 . В вказаному будинку фактично проживає ОСОБА_1 , її мати.
Підстави вважати, що позивачка чинить перешкоди відповідачу у користуванні житловим приміщенням, чи існують інші поважні причини не проживання відповідача у спірному будинку відсутні.
Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_3 такою, яка втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 317, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, яка втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , робоча адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 24.02.2020 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О.Афанасьєва