ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1020/19 Номер провадження 22-ц/814/721/20Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягуваних з відповідача за судовим наказом від 26.04.2019 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що на даний час розмір визначених судом аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини. Відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає, офіційно ніде не працює, але отримує неофіційний дохід, оскільки виїздить на заробітки до Литви, з якого аліменти не вираховуються. Вона є безробітною, єдиний її дохід 860 грн - щомісячна одноразова допомога при народженні дитини. У зв`язку з викладеним позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Машівського районного суду Полтавської області від 26.04.2019 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

Судовий наказ, виданий Машівським районним судом Полтавської області 26.04.2019 № 540/08/19 - відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу, забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та буде сприяти кращому захисту інтересу неповнолітньої доньки сторін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення місцевого суду, у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що позивачем не правильно вибрано спосіб захисту, оскільки вона першочергово мала звернутися до суду про визнання наказу, виданого Машівським районним судом Полтавської області 26.04.2019 № 540/08/19 таким, що не підлягає виконанню, а лише потім звертатися до суду з позовними вимогами. Також, зазначає, що належним чином виконує аліментні зобов`язання, про що свідчить відсутність заборгованості по аліментам. Окрім, платежів по аліментам, він також купує одяг для дитини. Позивачем не наведено підстав, які передбачають зміну розміру аліментів, його заробітки від закордонних поїздок є лише припущенням позивача. Просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на надання йому правничої допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 квітня 2018 року Машівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /а.с. 5/.

16.08.2019 державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Піддубним В.В. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 540/308/19 виданого 26.04.2019 року Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму /а.с. 9/.

Згідно з довідкою Машівської селищної ради Полтавської області № 1291 від 26.09.2019 року, позивачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , разом з неповнолітньою донькою - ОСОБА_3 , 2018 р.н. /а.с. 10/.

Відповідно до довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 793 від 04.09.2019 позивач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Машівському УСЗН і отримує щомісяця одноразову допомогу при народженні дитини 860,00 грн з березня 2019 по серпень 2019 /а.с. 7/.

Підставами для зміни способу стягуємих аліментів позивачем зазначено, що вона на даний час не працює, доглядає малолітню дитину, відповідач є молодою особою працездатного віку, має неофіційні заробітки, оскільки виїздить на заробітки за кордон до Литви, а також збільшення вартості витрат для проживання, тому аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої доньки є недостатнім.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому одержувач аліментів має право змінити спосіб стягнення. Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є таким, що буде відповідати як найкращім інтересам дитини, та забезпечуватиме її належний фізичний, розумовий та моральний розвиток. Визначений розмір аліментів є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати доньці та який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу, не є за своєю суттю збільшенням розміру стягуємих аліментів, така зміна забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та буде сприяти кращому захисту інтересів дитини та забезпечуватиме її належний фізичний, розумовий та моральний розвиток.

Посилання апелянта про неможливість зміни способу стягнення аліментів без скасування судового наказу є неспроможними, оскільки судовий наказ є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом про стягнення з боржника грошових коштів, тому висновок суду про можливість його відкликання, відповідає вимогам п.10 ч.1 ст. 39 ЗУ « Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в тому числі понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В. П.Пікуль