Справа № 368/825/20
Рішення

Іменем України

"08" вересня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . За життя померла склала заповіт на користь позивача , який є її внуком. Крім позивача із спадкоємців першої черги також залишилася дочка померлої ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті матері не приймала та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем.

Однак, за умов відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 , позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , а тому просить визнати за ним право власності на спадковий будинок та земельну ділянку.

В підготовчому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідачка в підготовчому засіданні позов визнала.

Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 та земельна ділянка, що розташована на території Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Померлою ОСОБА_3 було складено заповіт на користь ОСОБА_1 , який є внуком померлої, посвідчений 14.06.2005 р. секретарем виконавчого комітету Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області Щербань О.В. за реєстровим № 23. Згідно з вказаним заповітом, ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що за Законом вона мала право ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 .

Крім ОСОБА_1 із спадкоємців першої черги залишилась також дочка ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Мозговим Є.В., 13.03.2015 р. було зареєстровано спадкову справу після ОСОБА_3 за номером 7/13.03.2015.

ОСОБА_2 спадщини своєї матері ОСОБА_3 не приймала та не заперечує проти прийняття її лише ОСОБА_1 .

Згідно з ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

24.06.2020 року ОСОБА_1 було подано заяву до приватного нотаріуса Мозгового Є.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У відповідь приватним нотаріусом Мозговим Є. В. позивачу було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:004:0036. У зв`язку з чим нотаріус порекомендував ОСОБА_1 звернутися з даним питанням до суду.

Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 , Позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 та земельну ділянку.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Дійсно, на даний момент у ОСОБА_1 відсутні документи, які б належним чином посвідчували його право власності на житловий будинок, внаслідок чого нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину . Разом з тим, підставою для визнання за ним права власності на житловий будинок є наявні у позивача: виписка з погосподарських книг Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 27.06.2020 р. на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 ; технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №782229 від З 1.03.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на

нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із негосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під такті об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», «Спадеа і Скалабріно проти Італії», «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Максименко та Герасименко проти України», «Новоселецький проти України» тощо, втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах; а також таке втручання передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На даний час власник нерухомого майна - ОСОБА_3 померла і згідно ч.4 ст. 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилась в момент смерті .

Оскільки право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належали ОСОБА_3 не було належним чином зареєстроване за її життя, то існує необхідність визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268ЦПК України, ст.. 328,1261 ЦК України, ст. 16 п.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 право власності на житловий (загальна площа приміщень 52,2 кв. м., житлова площа 18,2 кв. м., допоміжна площа 25,8 кв. м., площа літніх, неопалювальних приміщень 8,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, сарай під літ. Б, погріб з шийкою під літ. В), які розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:004:0036.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2020 року.

Суддя : Т.Є. Іванюта