Справа № 487/9332/19
Провадження № 2/487/989/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

вступна та резолютивна частина

09.09.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання Прокопчука А.В.,

за участю представника позивача - Юріної О.О. ,

представника відповідача Воробйова В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/9332/19 за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2019 року представник ГУ ПФУ в Миколаївській області - Юріна О. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУ ПФУ в Миколаївській області надміру виплачену пенсію за період з 01.10.2017 по 28.02.2019 у сумі 5866,63 грн. та сплачений судовий збір. Вимоги позову обґрунтовувала тим, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком обчислену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 18.01.2007 року ОСОБА_2 переведена з пенсії за віком на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу». На виконання постанови правління ПФУ від 03.09.2018 року №19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ», позивачем розпочато інвентаризацію пенсійних справ, в результаті чого було встановлено, що перерахунок пенсії відповідачу проведений без врахування заробітку за 60 місяців до 01.07.2020. Розмір пенсії без врахування заробітку за 60 місяців до 01.07.2020 склав 3488,60 грн., з урахуванням 60 місяців до 01.07.2020 становить 3142,76 грн., таким чином відповідачу було надміру виплачено кошти у розмірі 5866,63 грн..

Ухвалою суду від 12.02.2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на відсутність будь-яких зловживань правом з боку відповідача при отриманні пенсії.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ПФУ в Миколаївській області не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) з 12.04.2005.

18.01.2007 відповідача переведено з пенсії за віком, передбаченої Законом № 1058, на пенсію відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до п, 4.7 прикінцевих положень Закону № 1058 із змінами внесеними Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

На виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 03.09,2018 № 19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ» позивачем розпочато інвентаризацію пенсійних справ.

При відпрацюванні списків особових рахунків, по яких розмір пенсії відповідно до Закону № 1058 перевищує розмір пенсії відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» було встановлено, що перерахунок пенсії Відповідачу проведений без врахування заробітку за 60 місяців до 01.07.2000. Розмір пенсії Відповідача без врахування заробітку за 60 місяців до 01.07.2000 склав - 3488,60 грн., з урахуванням 60 місяців до 01.07.2000 становить 3142,76 грн., таким чином Відповідачу було надміру виплачено суми пенсії (арк. спр.5).

14.11.2019 ГУПФУ в Миколаївській області прийнято рішення про переплату пенсії № 45/5. Сума надміру виплачених коштів ОСОБА_2 склала 5866,63 грн. (арк. спр.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7965.

Згідно з п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, факт подання ГУ ПФУ в Миколаївській області завідомо неправдивих даних, які стали б підставою для призначення пенсії ОСОБА_2 , не встановлено.

Натомість представник позивача в судовому засіданні суду пояснила, що неправильне нарахування пенсії відповідача відбулося через збій програмі, якою користується ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонерки, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Крім цього, ст. 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року №6-151цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20.10.2011 р. Так, у пунктах 70 -71 наведеного рішення, суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Pincova та Pine проти Чеської Республіки, n. 58, а також рішення у справі Gashi проти Хорватії, заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 р., та у справі Trgo проти Хорватії, заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 р.).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження недобросовісності ОСОБА_2 під час нарахування і отримання нею пенсійних виплат.

Отже, переплата по пенсії нараховувалась ОСОБА_2 саме через недосконалість програмного забезпечення, яким користується ГУ ПФУ в Миколаївській області, що не може розцінюватись як рахункова помилка.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, суд вважає за необхідне судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.77, 81, 89, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, місце аходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено та підписано головуючим суддею 14.09.2020.

Головуючий суддя І.В.Боброва