ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/337/18Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/207/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Боднар Р.В.

представника позивача ОСОБА_1

- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 602/337/18 за апеляційною ОСОБА_3 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2019 року, ухваленого суддею Радосюком А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Лановецького районного нотаріального округу Голод Олександр Степанович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Лановецького районного нотаріального округу Голод О.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 . В обгрунтування вимог посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги за правом представлення померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , оскільки є її внуком, а його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 сином спадкодавця. За його заявою приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу. Однак в лютому 2018 року він дізнався про те, що ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 09.01.2014 року секретарем Рощинської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим та зареєстрований в реєстрі за №128, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_3 . Вважає, що вказаний заповіт не є дійсним, оскільки бабуся була уродженкою смт.Ланівці Тернопільської області, родичів в Автономній Республіці Крим у неї не було, а стан її здоров`я був нестабільним. Також вказує на те, що відомості про складання заповіту нею не були внесені до Спадкового реєстру, що вказує на те, що заповіт не був підписаний спадкодавцем та не відповідає його волі .

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 ), про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Лановецького районного нотаріального округу Голод Олександр Степанович (місце знаходження м.Ланівці вул.Незалежності, 34 Тернопільської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 (мешканець АДРЕСА_3 ) задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 09.01.2014 року секретарем Рощинської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим та зареєстрований в реєстрі за №128, на ім`я ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Також просить призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що він був позбавлений можливості надати суду докази, оскільки оригінали документів, справжність підпису у яких підлягала дослідженню, містяться у матеріалах справи №602/337/18, тому почеркознавче дослідження могло бути проведене виключно в межах даної цивільної справи. Відмова в задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи призвела до неправильного вирішення справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання. Його представник адвокат Покотило Ю.В. надіслав в суд заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та участі відповідача доводи апеляційної скарги підтримують.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним.

Судова колегія, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає .

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам закону, відсутнє вільне волевиявлення заповідача, що підтверджується, зокрема, експертним висновком, відповідно до якого підпис у даному документі виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ланівці Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. (а.с.5).

З копії заповіту, посвідченого 09.01.2014 року секретарем Рощинської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за №128, вбачається, що ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за правом представлення померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , оскільки є її внуком, а його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 сином спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Ланівці Тернопільської області, що підтвержується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області. (а.с.4).

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 29.11.2017 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_7 , 1941 року народження та ОСОБА_5 , 1949 року народження. (а.с.7-8).

07.08.2017 року приватним нотаріусом Голод О.С. за заявою позивача ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 61043908. (а.с.15).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31 від 29 січня 2018 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області Григоращуку С.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки інформація про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі відсутня, а також не надано належних відомостей та документів про належність спадкодавцю спадкового майна. (а.с.13).

Як вбачається з копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №50621609, за параметрами запиту ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с.14).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 2 статті 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів № 897/898/1236/1237/18-22 від 18.12.2018 року, виконаного на підставі ухвали Лановецького районного суду Тернопільської області про призначення судової почеркознавчої експертизи від 17.08.2018 року, підписи від імені ОСОБА_5 у заповіті від 09.01.2014, укладеному від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , та у квитанції № 218 від 09.01.2014 року про прийом неподаткових платежів виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до їх виконання та використання технічних засобів відтворення (судово-технічна експертиза реквізитів документів). 1.2. Підпис від імені ОСОБА_5 у заповіті, який був посвідчений 09 січня 2014 року секретарем Рощинської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 128, а також підпис у квитанції про прийом неподаткових платежів № 128 від 09 січня 2014 року виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою з наслідуванням якимось справжнім підписам ОСОБА_5 . Рукописний текст, що читається «Мною, гр. ОСОБА_5 текст заповіту прочитано вголос і власноруч підписано» у заповіті, який був посвідчений 09 січня 2014 року секретарем Рощинської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 128, виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою (судово-почеркознавча експертиза). (а.с.95-103).

Колегія суддів зазначає, що свої висновки експерт підтвердив під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що спірний заповіт підписаний не ОСОБА_5 , волевиявлення не було вільним, а відтак заповіт є недійсним.

Твердження у апеляційній скарзі, що судом першої інстанції залишено поза увагою клопотання відповідача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи наявна ухвала суду від 20 вересня 2019 року про відмову у задоволенні вказаного клопотання, в якій наведені мотиви та обґрунтування прийнятого судом рішення, з яким погоджується і колегія суддів.

В матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про призначення апеляційним судом повторної судової почеркознавчої експертизи посилаючись на ту обставину, що висновок експерта є не обгрунтованим, оскільки не враховано варіативність підпису та почерку ОСОБА_5 , а також зміну її підпису та почерку пов`язану з віком, про що свідчать зразки вільних підписів за 2002,2010,2011,2014 рік , однак представником не було зазначено причин не подання зазначених ним зразків підпису під час проведення експертизи в суді першої інстанції та не було подано доказів неможливості здійснення таких дій, як це передбачено ст. 367 ЦПК України, тому колегією суддів було відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367,374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 8 вересня 2020 року.

Головуючий: Г.М.Шевчук

Судді: Г.В. Бершадська

В.М. Ходоровський