справа № 156/755/20
Провадження № 2/156/365/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 156/755/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В своїй позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка його матері - ОСОБА_3 . Спадщину після її смерті за заповітом прийняла його мати ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадщина на яку було видано його матері свідоцтво складалося із земельної ділянки площею 1,26 га. розташованої на території Милятинської сільської ради Іваничівського району Волинської області з цільовим призначенням для ведення підсобного господарства належної померлій ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 028928 виданого Іваничівською районною державною адміністрацією 24 січня 2003 року згідно розпорядження цієї ж райдержадміністрації від 16 січня 2003 року № 7 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 70.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 . При житті, 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт за яким, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку (пай) у розмірі 1,26 га., що належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 заповіла йому. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Ушакової Ю.А. за видачою свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно нотаріальною конторою йому відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення підсобного господарства у розмірі 1,14 га., що розташована на території Милятинської сільської ради Іваничівського району, яку він успадкував за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , а не 1,26 га., оскільки 0,12 га це рілля, яку він не бажає оформляти.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Від відповідача ОСОБА_2 також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову у даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 є спадкоємицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 1,26 га. розташованої на території Милятинської сільської ради Іваничівського району Волинської області, яка передана для ведення підсобного господарства, належної померлій на підставі державного акту на право приватної вланості на землю серії ІІ-ВЛ № 028928 виданого Іваничівською районною державною адміністрацією 24 січня 2003 року згідно розпорядження цієї ж райдержадміністрації від 16 січня 2003 року № 7 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної вланості на землю за № 70 (а.с.8).

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку стверджується, що земельна ділянка площею 1,1400 з кадастровим номером :09:000:0182 на праві власності належала ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на землю від 24 січня 2003 року серії ІІ-ВЛ № 028928 (а.с.13-15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 а.с.9). При житті, 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт за яким, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку (пай) розміром 1,26 га, які належали їй на основі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 заповіла своєму сину ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до спадкової справи № 129/2017 ОСОБА_4 , позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 подавши у встановлені законодавством строки заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Влолинської області Ушакової Ю.А. Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_4 за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області Ушаковою Ю.А. 08 квітня 2015 року за реєстровим № 411, за законом від спадщини відмовився.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області Ушакова Ю.А. не видала позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку пай розміром 1,26 га для ведення підсобного господарства, що знаходиться на території Милятинської сільської ради Іваничівського району на даний час адмінінстратвино-територіальні межі Павлівської сільської ради у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку шляхом спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує, за таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч. 3 ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 392, 1225, 1233 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), мешканця АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) мешканця АДРЕСА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_2 право власності на земельну ділянку в розмірі 1,14 га надану для ведення підсобного господарства, кадастровий номер :09:000:0182, що знаходиться в адміністративно-територіальних межах Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, яку він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко