Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4009/19
У Х В А Л А

27.02.2020 року м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області, розглянув матеріали справи за клопотанням ОСОБА_1 , адреса для листування АДРЕСА_1 ), боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Черна, Виноградівського району) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області звернулося Шинкарьова О.А. звернулося в суд з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України, а саме Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що Рішенням Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року встановлено батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, який проживає в АДРЕСА_2 , який працює директором ЧТУП «Ольга ТрансСервіс» по відношенню народженого у ОСОБА_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобовязано відділ ЗАГСу адміністрації Центрального району м.Гомель, внести виправлення в актовий запис №200 від 12.03.2008 року про народження ОСОБА_4 , зазначивши його батьком- ОСОБА_2 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, який проживає в АДРЕСА_2 , який працює директором ЧТУП «Ольга ТрансСервіс», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% всіх видів заробітку або іншого доходу, но не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення в Республіці Білорусь, посинаючи з 10.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 2338,2 рублів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 450000 рублів.

Вказаний предмет спору підлягає судовому розгляду та захисту відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Боржник, ОСОБА_2 , який є громадянином України і має зареєстроване місце проживання в Україні, добровільно виконувати зазначене рішення суду не бажає. Внаслідок цього порушується право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 на утримання аліментів на дитину, тому стягувач змушений звернутись до українського суду з проханням визнати на території України рішення Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини. Заявник стверджує, що зазначене рішення Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини на території Республіки Белорусь не виконувалося.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.

Боржник ОСОБА_2 в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, визначеному відповідно до інформації Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію клопотання та ухвалу суду про прийняття до розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду отримано боржником.

ОСОБА_2 у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано до суду.

Суд перевіривши доводи заявника, вважає, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що Рішенням Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року встановлено батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, який проживає в АДРЕСА_2 , який працює директором ЧТУП «Ольга ТрансСервіс» по відношенню народженого у ОСОБА_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобовязано відділ ЗАГСу адміністрації Центрального району м.Гомель, внести виправлення в актовий запис №200 від 12.03.2008 року про народження ОСОБА_4 , зазначивши його батьком- ОСОБА_2 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, який проживає в АДРЕСА_2 , який працює директором ЧТУП «Ольга ТрансСервіс», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% всіх видів заробітку або іншого доходу, но не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення в Республіці Білорусь, посинаючи з 10.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 2338,2 рублів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 450000 рублів.

Предметом спору в даній справі була вимога стягнути заборгованість по сплаті аліментів з громадянина України ОСОБА_2 . Вказаний предмет спору підлягає судовому розгляду та захисту відповідно до п. 5 ч. 2ст. 16 Цивільного кодексу України.

Боржник, ОСОБА_2 , який є громадянином України і має зареєстроване місце проживання в Україні, добровільно виконувати зазначене рішення суду не бажає. Внаслідок цього порушується право ОСОБА_1 на отримання аліментів на утримання сина, тому стягувач змушений звернутись до українського суду з проханням визнати на території України Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, що підлягає примусовому виконанню. Заявник стверджує, що зазначене рішення на території Республіки Білорусь не виконувалося.

Чинне законодавство не містить положень, відповідно до яких розгляд зазначеного предмету спору та ухваленого Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України.

Рішення Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, пред`являється до примусового виконання в Україні в межах трьох років з дня набрання ним законної сили, що передбачено ст. 463 Цивільного процесуального кодексу України, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашення заборгованості за останні три роки.

В п.6 ч.1ст. 1 Закону України "Про національну безпеку України" наведено визначення поняття "загрози національній безпеці України", відповідно до якого це - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

В п. 9 цієї статті зазначено, що "національна безпека України" - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Виходячи із системного аналізу наведених правових норм, вбачається, що виконання рішення Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року не загрожує інтересам України, оскільки стосується примусового виконання боржником його цивільного обов`язку по сплаті заборгованості,по сплаті аліментів.

Dukkar SA підтверджує, що раніше в Україні не було визнано та не було надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення Господарського суду Відня від 09 лютого 2018 року., що запитується до виконання.

Згідно зі ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Ч. 8 статті 467 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановления ухвали.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 24.12.1999 р. клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно з п. 15 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 462-470 ЦПК України, п. 15 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Визнати на території України Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% всіх видів заробітку або іншого доходу, но не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення в Республіці Білорусь, починаючи з 10.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року, що набрало законної сили 26.05.2015 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області Україна, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% всіх видів заробітку або іншого доходу, но не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення в Республіці Білорусь, починаючи з 10.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Видати виконавчий лист ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Рішення Центрального суду міста Гомель Республіки Белорусь від 15.05.2015 року та цієї Ухвали, в якому зазначити:

«Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25% всіх видів заробітку або іншого доходу, но не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення в Республіці Білорусь, починаючи з 10.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.»

Копію ухвали направити сторонам для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів зі дня складання повного тексту ухвали через Виноградівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Головуючий А. А. Надопта