Справа № 461/1469/20
Провадження № 2-п/461/19/20
УХВАЛА

09.09.2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицього В.В.,

за участю секретаря

судового засідання Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 30 квітня 2020 року,

встановив:

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» в особі представника Олешек Ольги Михайлівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 58 246 гривень 90 копійок; стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102 гривень 00 копійок.

Відповідач звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи таку заяву тим, що позовна заява була подана з порушенням правил підсудності, а відповідач не була повідомлена про час і місце розгляду справи, тому не мала можливості скористатися правом надати заперечення. Про ухвалене рішення дізналась 14.05.2020 року. Просить скасувати заочне рішення та справу передати за підсудністю до Каховського міськрайонного суду Херсонської області.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на сайті «Судова влада».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, законодавством встановлено наявність двох обов`язкових обставин для скасування заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи було призначено судом на 19.03.2020 року та 30.04.2020 року. Відповідача було повідомлено про дату та час проведення судових засідань, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання судового виклику (а.с.45), а також відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада».

Матеріали справи свідчать про належне оповіщення сторони про час та місце розгляду справи та інформування відповідача про рух справи. Жодних заяв та клопотання від відповідача не надходило.

При цьому, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Однак, відповідач у заяві про перегляд заочного рішення не вказала та не надала суду жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. До того ж, питання підсудності справи було вирішено судом при відкритті провадження. В свою чергу відповідач, будучи обізнаною про наявність на розгляді у Галицькому районному суді м. Львова на розгляді даної справи та отримавши позовну заяву з ухвалою про відкриття провадження 30.03.2020 року , дану ухвалу не оскаржувала.

Доводи заявниці щодо нетримання повідомлень спростовуються наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 44,45).

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. При цьому, адреса проживання відповідача нею, відображена у заяві про перегляд заочного рішення, є ідентичною з тією куди надсилалася вся кореспонденція по справі судом для відповідача

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відсутність законних підстав для її задоволення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.