Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3356/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешницької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.С.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Олешницької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.С.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача баба ОСОБА_2 . Покійна ОСОБА_2 заповіт не залишила. Позивач зазначає, що є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом, спадкоємці інших черг відсутні. Позивача батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 15.02.1969 року, свідоцтвом про народження батька позивача серії НОМЕР_2 від 08.05.1968 року. Прізвище позивача змінено у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_4 , зареєстрованого 27.04.1991 року у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради.

ОСОБА_2 володіла майновими правами на частку майна пайового фонду ВСГК «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району у розмірі 3101,96 гривень (0,05 відсотків) та земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району розміром 2,18 умовних кадастрових гектарів.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак їй було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв"язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на частку майна пайового фонду ВСГК «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району у розмірі 3101,96 гривень (0,05 відсотків) та на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району розміром 2,18 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Сторони по справі в судове засідання не з"явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача, відповідно до поданої заяви з вимогами позову погоджується та не заперечує проти задоволення таких.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача баба ОСОБА_2 (а.с.5). ОСОБА_2 заповіт не залишила.

Позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом, спадкоємці інших черг відсутні, на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем (а.с.39,44).

Позивача батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5 зв.,6).

ОСОБА_2 володіла майновими правами на частку майна пайового фонду ВСГК «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району у розмірі 3101,96 гривень (0,05 відсотків) та земельною часткою (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району розміром 2,18 умовних кадастрових гектарів, що стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с.7,8).

Відповідно до ст. 529 ЦК України /редакції 1963 року/ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК). За ч. 2 ст. 553 ЦК вважається, що спадкоємець відмовився від спадщини, якщо не вчинив жодної з дії, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Перехід права на прийняття спадщини Якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (ст. 551 ЦК).

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

З правової точки зору, паювання земель є юридичним фактом, що тягне за собою передачу кожному з членів сільськогосподарського підприємства, якому виділена земельна частка (пай), лише права розпорядження нею.

Таким чином, сертифікат на право на земельну частку (пай) слід розглядати як правовстановлюючий документ, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм). Власник земельної частки (паю) і власник земельної ділянки наділені різним обсягом правомочностей: якщо останній наділений усіма правомочностями власника, то особа, яка має право на земельну частку (пай), - лише однією з них. Отже, сертифікат на право на земельну частку (пай) не можна розглядати як правовстановлюючий документ, що посвідчує всі три правомочності власника земельної ділянки - володіння, користування та розпорядження нею, а відтак у разі спадкування спадкодавець набуває право на земельну частку (пай).

Проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині вимоги - про визнання права власності на земельну частку пай, у зв"язку з чим суд приймає рішення про визнання права позивача на земельну частку (пай). В іншій частині позов підлягає до задоволення, враховуючи встановлені обставини, які вказують на те, що спадкодавець за життя набула право власності на частку пайового фонду, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на майновий пай пайового фонду майна ВСГК «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району у розмірі 3101,96 гривень (0,05 відсотків) в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» с.Олешник Виноградівського району розміром 2,18 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк