ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4707/20Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/46/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

07 вересня 2020 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Сташківа Б.І., Костіва О.З., Щавурської Н.Б. від розгляду цивільної справи №607/4707/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року у справі за поданням Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно- західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Тернопільського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року .

31 серпня 2020 року заінтересована особа ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про відвід судової колегії у даній справі, а саме: головуючому судді- Сташків Б.І., суддям - Костів О.З., Щавурській Н.Б.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 4 вересня 2020 року визнано необгрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід та вирішення питання про відвід передано іншій колегії суддів, визначеній у порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, у відповідності до вказаної норми, заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів, вирішується колегією суддів Тернопільського апеляційного суду в іншому складі у порядку, визначеному ч.1 ст.33 ЦПК України.

На підставі ч.8 ст.40, ч.13 ст.7 ЦПК України колегія суддів вирішує питання про відвід суддів без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заяву про відвід суддів мотивовано тим, що визначений склад суду у 2019 році розглядав апеляційну скаргу ОСОБА_2 по зведеному виконавчому провадженні №54287796, яке складається з п`яти виконавчих проваджень: ВП №54235781, ВП№54235492, ВП№54235657, ВП№54235887, ВП№54235285.

Заявниця ОСОБА_1 вважжає, що наведені обставини пов`язані із вирішенням апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року та можуть викликати сумніви в неупередженості та диспозитивності суддів, а тому відповідно до ст.ст.36-40 ЦПК України є підставою для їх відводу.

Колегія суддів вважає, що вказані заяви необґрунтовані виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючого суддю - Сташківа Б.І., суддів - Костіва О.З., Щавурську Н.Б. для розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року.

Таким чином, зміна складу колегії суддів проводилася у повній відповідності до вимог ст. 33 ЦПК України та пункту 18 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Доводи заявниці про відвід суддів Сташківа Б.І., Костіва О.З. та Щавурської Н.Б. фактично зводяться до того, визначений склад суду у 2019 році розглядав апеляційну скаргу ОСОБА_2 по зведеному виконавчому провадженні №54287796, яке складається з п`яти виконавчих проваджень: ВП №54235781, ВП№54235492, ВП№54235657, ВП№54235887, ВП№54235285 та це викликає в неї сумніви в неупередженості та диспозитивності вказаних суддів .

Однак, відповідно до ст.36 ЦПК України вказані обставини не можуть бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що підстави для відводу суддів Сташківа Б.І., Костіва О.З. та Щавурської Н.Б. викладені у заяві ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки всупереч ч.3 ст.12 ЦПК України заявником не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що вказані судді Тернопільського апеляційного суду заінтересовані у розгляді даної справи, а також, що є інші обставини, які викликають сумніви в їх об`єктивності та неупередженості, в зв`язку із чим підстави для задоволення заяви про відвід суддів Сташківа Б.І., Костіва О.З. та Щавурської Н.Б. відсутні.

Керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Сташківа Б.І., Костіва О.З., Щавурської Н.Б. у цивільній справі №607/4707/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2020 року у справі за поданням Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно- західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України- відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий : Г.М.Шевчук

Судді : Г.В. Бершадська

М.В. Ходоровський