12.08.2020 Єдиний унікальний номер 205/2903/17
Провадження номер 2/205/897/20
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2020 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/2903/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 травня 2017 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 62 906,35 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди; 60 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 74 970,76 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 672,58 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди; 59 982,94 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 784,58 грн. в рахунок відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_2 17,09 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2017 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 32653917), яка належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 13.12.2010, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради.

12 вересня 2017 року від представника відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - Богуш М.Є. надійшли заперечення проти позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2017 року витребувано від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» належним чином завірені копії документів, на підставі яких Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» визначила розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_3 у розмірі 25 029,24 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року призначено по цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року відновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року призначено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року призначено по справі судову психологічну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року заяву представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» Кузьменкова М.М. про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів залишено без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» не з`явилися. Про день, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Від представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» Кузьменкова М.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи з посиланням на запровадження карантинних заходів. Враховуючи, що розгляд цивільної справи триває з 12 травня 2017 року, розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 19 липня 2016 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Маджентіс», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , рухався по вул. Набережній Заводській з боку вул. Тарана в напрямку Кайдакського мосту в Новокодацькому районі міста Дніпро.

Під час руху ОСОБА_5 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та їх змінам, не обравши безпечної швидкості руху в установлених межах, при мокрому дорожньому покритті на закруглені проїзної частини вправо, втратив контроль над керованим ним автомобілем, в результаті чого в районі електричної опори № 416 виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Даймлер Крайслер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем «Кіа Маджентіс» порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Вироком Ленінського районного суду м Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 14-15).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При зіткненні автомобіль Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , отримав значні технічні ушкодження.

Власником транспортного засобу Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 18).

Як вбачається із матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Кіа Маджентіс», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» із лімітом відповідальності 100 000 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 1 000,00 грн. (а.с. 31).

20 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «CK «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 22-23).

Згідно з висновком № 5957-17 по результатам проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеного 28 листопада 2018 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Кравченко О.Г.:

1. ринкова вартість автомобіля Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані до пошкодження внаслідок ДТП, що сталася 19.07.2016 року, за цінами, що діяли на пошкодження становить 164 768,13 грн.

2.ринкова вартість автомобіля Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані після пошкодження внаслідок ДТП, що сталася 19.07.2016 року, за цінами, що діяли на пошкодження становить 4 989,65 грн.

3.ринкова вартість автомобіля Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані до пошкодження внаслідок ДТП, що сталася 19.07.2016 року за цінами, що діють на час дослідження становить 161 061,80 грн.

4.вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Daimler Chrysler 638, державний номер НОМЕР_3 , пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19.07.2016 року, становить 161 061,80 грн. (а.с. 195-205).

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

25 квітня 2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі Поліса № АК6047477 від 16 червня 2016 року, Страхового акту № ГО-2960/ДП від 24 квітня 2017 року, звітів № 220417-5 та № 220417-6 від 22 квітня 2017 року, ОСОБА_1 було виплачено страхову виплату у розмірі 25 013,49 грн. (а.с. 24, 141).

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 відчужено належний йому транспортний засіб Daimler Chrysler 638, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Отже, з урахуванням отриманих позивачем виплат в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, яка відбулася 19 липня 2016 року (161 061,80-25 013,49-4 989,65), сума заподіяних збитків, яка підлягає відшкодуванню, становить 131 058,66 грн.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Позивач не вказує про отримання від відповідача грошових коштів в якості сплати франшизи.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України з боку відповідача доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 1 000 гривень під час розгляду справи не надано.

Таким чином, сума франшизи в розмірі 1 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 .

Враховуючи, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» ОСОБА_1 здійснила страхову виплату у розмірі 25 013,49 грн., страховий ліміт складає 99 000 грн., суд приходить до висновку, що з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 68 996,86 грн. (99 000-25 013,49-4 989,65), з ОСОБА_3 підлягає стягненню 62 061,80 грн. (161 061,80-99 000,00).

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій.

Пунктом 3Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи: характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат й принципу розумності та справедливості, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди, враховує характер та об`єм його душевних, психічних страждань, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень.

ОСОБА_2 в результаті ДТП, яка відбулася 19 липня 2016 року, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, закритих переломів 5-го, 6-го, 7-го ребер попередньо під паховій лінії ліворуч, які згідно висновку експерта № 4036е від 28.10.2016, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день), що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3697 від 27.09.2016 ОСОБА_6 (а.с. 25-26).

Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Розмір заподіяної здоров`ю ОСОБА_2 шкоди, згідно наданих квитанцій становить - 341,91 грн. (а.с. 27).

Отже, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» складає 17,09 грн. (341,91/100*5).

З метою встановлення тяжкості завданих тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 звернувся до «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СМЕ» ДОР. За послуги з виготовлення висновку судово-медичного експерта позивачем було сплачено 326,34 грн. та 4,33 грн. комісії банку, що підтверджується наданими платіжними дорученями (а.с. 27).

Таким чином сума матеріального збитку, завдана ОСОБА_2 становить 672,58 грн.

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи: характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат й принципу розумності та справедливості, вирішуючи розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, враховує характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000,00 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, суд виходить із наступного.

Згідно статті 1195 Цивільного кодексу - фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 1197 ЦК України, до втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку.

Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості.

На момент завдання ОСОБА_2 шкоди він не працював, отже розрахунок середнього заробітку вираховується відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», з розрахунку заробітної плати за 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, отже (4 364,30 (заробіток за грудень 2015 року) + 6 343,06 (заробіток за січень 2016 року)/23+19 робочі дні за грудень 2015 р. та січень 2016 р.= 254,94 грн./день.

Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 3697 від 27.09.2016 року та згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7676/753 від 28.07.2016 р. ОСОБА_2 перебував у стаціонарі на лікуванні з 21.07.2016 року по 28.07.2016 року, тобто 7 днів.

Отже, середній заробіток за 7 днів розраховується наступним чином 254,94 грн. (середній заробіток за день) * 7 (дні знаходження на стаціонарному лікуванні, підтверджені документально) = 1 784,58 грн. - середній заробіток за 7 днів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 1 784,58 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640 грн. 80 коп., на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн. 80 коп., з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь держави судові витрати у розмірі 739 грн. 86 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12,13, 76-83, 141, 263, 265, 354ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_6 , майнову шкоду у розмірі 62 061 грн. 80 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», ІПН: 32638319, на користь ОСОБА_1 : ІПН: НОМЕР_6 , відшкодування майнової шкоди у розмірі 68 996,86 грн. 51 коп.

Стягнутти з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_7 , відшкодування майнової шкоди у розмірі 672,58 грн., моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. та відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 1 784,58 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_6 , судові витрати у розмірі 640 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_7 , судові витрати у розмірі 640 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн. 80 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь держави судові витрати у розмірі 739 грн. 86 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 серпня 2020 року.

Суддя Н.Г. Остапенко