Справа №481/1356/17Головуючий суду першої інстанції - Уманська О.В.
Провадження №22-ц/812/1338/20 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 березня 2018 року, ухвалене о 10 год.03 хв. під головуванням судді Уманської О.В., присяжних: Остапенко В.Я. та Крикун В.Г. в приміщенні суду в м.Новий Буг Миколаївської області, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новобузька районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення їй опікуна,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення її опікуном.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 є її онукою, яка з 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра Новобузької районної лікарні Миколаївської області у зв`язку з наявністю в неї легкої розумової відсталості з вираженою емоційно-вольовою лабільністю, психопатоподібною поведінкою, що не давало їй можливості повноцінно навчатися та приймати самостійні рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 відбулося загострення її хвороби, яке відмічалося суїцидальними намірами та агресивною поведінкою, що потребувало її стаціонарного лікування у Миколаївській психіатричній лікарні.

У зв`язку з цим доньку ОСОБА_2 . ОСОБА_4 було влаштовано до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення.

Заявник вказувала, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_2 вищезазначених психічних розладів, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, розуміти власну відповідальність за виховання та утримання малолітньої дитини, не може відповідати за наслідки своїх дій, які можуть впливати на життя дитини, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити її опікуном над онукою.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. ОСОБА_2 визнано недієздатною. ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_2 . Судом встановлено строк дії рішення до 07 квітня 2020 року.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що були наявні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатною і призначення їй опікуна.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_2 вказувала, що суд першої інстанції не мав підстав для визнання її недієздатною, бо встановлені ним у судовому засіданні обставини не свідчили про її хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона була не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При призначенні їй опікуна суд не з`ясував наявність чи відсутність родинних відносин між нею на заявником та не отримав подання органу опіки та піклування про призначення опікуна.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.39, 40, 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Органами опіки та піклування згідно з статтею 56 ЦК України є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до норм статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Стаття 296 ЦПК України передбачає, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (стаття 297 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом у будинку АДРЕСА_1 (а.с.3-4, 7).

ОСОБА_2 з 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Новобузької Центральної районної лікарні Миколаївської області. Неодноразово отримувала лікування в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з загостренням психічної психопатології, суїцидними намірами, агресивною поведінкою ОСОБА_2 рекомендоване стаціонарне лікування у Миколаївській обласній психіатричній лікарні №2 (а.с.12).

10 серпня 2017 року ОСОБА_4 на підставі заяви матері була тимчасово влаштована до Миколаївського обласного будинку дитини (а.с.15).

У 2019 році ОСОБА_4 була усиновлена.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №424 від 26.12.2017 р. ОСОБА_2 страждає легкою розумовою відсталістю з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Дане захворювання позбавляє її можливості усвідомлювати фактичний характер своїх дій і керувати ними. Матеріали, які були використані при проведенні експертизи: цивільна справа, копія ухвали, амбулаторна карта №3188 б МОПЛ №1, медична карта стаціонарного хворого №№407/45, 3679 МОПЛ №1, медична карта стаціонарного хворого №646 МОПЛ №2. ОСОБА_2 була присутня при комісійному огляді експертами (а.с.49-55).

Відповідно до інформації Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області орган опіки і піклування не обговорював питання щодо встановлення над ОСОБА_2 опіки, оскільки вона на час розгляду вказаного питання була повнолітньою.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення їй опікуна є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Наявність у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними була підтверджена належним доказом, а саме висновком судово-психіатричної експертизи.

За такого, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_2 недієздатною та призначив їй опікуна ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апелянта ОСОБА_2 про відсутність на час розгляду справи обставин, що свідчили б про наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, спростовуються дослідженими судом доказами.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 щодо того, що судом при призначенні опікуна не було отримано даних про те, що вона є онукою заявника, а також подання від органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 її опікуном, то колегія суддів вважає, що вказане не призвело до порушення прав апелянта.

ОСОБА_2 не заперечує, що ОСОБА_1 є її бабусею. Доказів зворотнього не надала. До того ж, згідно з вимогами ст.63 ЦК України опікуном не обов`язково має бути родич підопічного.

Що ж до доводів про відсутність подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , то суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.60 ЦК України про обов`язковість призначення особі, визнаної недієздатною, опікуна за відсутності подання органу опіки та піклування, який вважав, що не повинен його надавати, бо ОСОБА_2 є повнолітньою, прийшов до правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 опікуна ОСОБА_1 , з якою та проживає за однією адресою.

Доказів того, що ОСОБА_1 не відповідала вимогам, які пред`являються до опікунів, матеріали справи не містять.

Представник органу опіки та піклування, який приймав участь у розгляді справи, не надавав заперечень щодо призначення ОСОБА_1 опікуном.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог законодавства.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 10 вересня 2020 року.