Провадження № 2/202/921/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Кишковар Н.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але невиплачену суму заробітної плати у розмірі 42 994,84 грн., середній заробіток за час затримки виплати розрахунку по день ухвалення судом рішення, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що з 06.08.1998 року по 04.11.2019 року вона перебувала у трудових відносинах з ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА». Вказує, що працювала на посаді провідного інженера з якості СВ № 100 заводу № 206 та була звільнена у зв`язку із скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначила, що з травня 2019 року відповідач припинив виплачувати позивачці заробітну плату, а 13 серпня 2019 року адміністрацією підприємства було видано попередження про скорочення штату працівників від 12 серпня 2019 року. Крім того, у жовтні 2019 року з ініціативи відповідача та без згоди позивача були змінені умови її праці: втричі зменшена заробітна плата, чим грубо порушено вимоги чинного трудового законодавства. Станом на день подачі позову до суду заборгованість по заробітній платі їй виплачена не була, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Не погодившись з даним позовом 13 лютого 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній посилається на те, що відповідно до довідки № 315/1 від 12.02.2020 року за період липень 2019 року листопад 2019 року сума не виплаченої заробітної плати та остаточного розрахунку позивачці ОСОБА_1 становить 32 344,00 гривень. Вказує, що Державне підприємство «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА» докладає всіх зусиль для того, щоб виплатити робітникам заробітну плату. Вказану суму відповідач зобов`язується виплатити позивачу після надходження грошових коштів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнала в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати у розмірі 32 344,00 грн. Що стосується вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку по день ухвалення судом рішення, а також витрат на правничу допомогу, просила відмовити.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 06.08.1998 року по 04.11.2019 року позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».

Відповідно до наказу № 1446 від 04.11.2019 року позивача було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

При звільненні з ОСОБА_1 не був проведений повний розрахунок та належні їй кошти не були виплачені.

Згідно довідки ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА» від 12 лютого 2020 року сума не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 та остаточного розрахунку складає 32 244,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На день розгляду справи судом кошти позивачу не виплачені.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 47, 115-117, 231, 232, 238 КЗпП України, ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», статтями 3, 4, 12, 13, 76-81, 178, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

Керуючись статтями 47, 115-117, 231, 232, 238 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», статтями 3, 4, 12, 13, 76-81, 178, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ), про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 32 344 гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 3 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Г.О. Кухтін