Справа № 307/3534/19
Провадження № 2/307/860/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, 15.03.2010 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він надав відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язався повернути йому ці кошти та проценти за користування коштами.

У зв`язку з невиконанням боржником умов договору він звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Рішенням Тячівського районного суду від 13.04.2011 р. його позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 19915.06 грв. боргу та 319.15 грв. судових витрат.

Станом на сьогоднішній день, дане судове рішення не виконане та по ньому не сплачено жодного платежу, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа приватного виконавця Крегул І.І. від 18.08.2019 р. та оригінал виконавчого листа який наявний у позивача.

У даному випадку на підставі рішення Тячівського районного суду від 13.04.2011 р. у боржника виникло зобов`язання сплатити йому грошові кошти в загальній сумі 20234.21 грв., а відтак його невиконання тягне за собою наслідки, передбачені ст. 625 ч. 2 ЦК України.

Таким чином, він має право на стягнення інфляційних витрат та 3 % річних починаючи з 14.05.2011 р. по теперішній час.

Три проценти річних із суми 20234.21 гривень, за період з 14.05.2011 р. по 31.10.2019 р. складає 5142 гривень, а інфляційні витрати за цей період - 32314 гривень.

05.08.2020 р. протокольною ухвалою суду первісного позивача ОСОБА_1 було замінено на правонаступника ОСОБА_3 .

Позивач просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, та розглянути справу у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити виходячи з наступного.

Частиною 1, п. п. 1, 4 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини , інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Під час розгляду справи суд встановив, що 15.03.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4000 гривень, що на момент укладення договору становить 500 доларів США, терміном до 31.12.2010 року.

15.03.2010 р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 гривень, що стверджується його власноручно написаною розпискою.

Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим 13.04.2011 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 19950.06 гривень та судові витрати у сумі 320.15 гривень.

23.05.2011 р. Тячівським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача заборгованості, який був пред`явлений до виконання у виконавчу службу.

Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. 18.08.2019 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та визначено строк пред`явлення його до виконання до 18.08.2022 року.

Розрахунком заборгованості стверджено, що з травня 2011 року по жовтень 2019 року у ОСОБА_2 по інфляційним витратам виникла заборгованість на суму 32314 грв., а по 3-х % річних з 14.05.2011 р. по 31.10.2019 р. - на суму 5142 гривень.

Відповідно ст. 509 ч. 1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зі змісту статті 1046 ЦК України убачається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням обставин справи, досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 141 ч.ч. 1, 2, 6 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору такий підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 509, 530, 611, 625, 1046 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 32314 (тридцять дві тисячі триста чотирнадцять) гривень трьох процентних річних та 5142 (п`ять тисяч сто сорок дві) гривні інфляційних витрат за період з 14.05.2011 р. по 31.10.2019 року.

Сягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 07.09.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут