Справа № 219/5724/20
Провадження № 2/219/2255/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною,

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати угоду договору купівлі-продажу № 018-Н від 21.01.2000 року, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , будинку АДРЕСА_1 , дійсною.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21.01.2000 року позивач придбала у відповідачів будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до біржового контракту (договір купівлі-продажу) № 018-Н від 21.01.2000 року, який зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, про що мається відмітка на біржовому контракті. Сторонами під час укладання біржового контракту були дотримані усі істотні умови договору купівлі-продажу. У позивача виникла необхідність відчуження вищевказаного будинку, проте останній стало відомо, що угоди відносно об`єктів нерухомості підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідачі ухиляються від укладання договору купівлі-продажу у нотаріальній формі. У зв`язку з чим, у позивача виникли перешкоди розпоряджуватися нерухомим майном на власний розсуд.

Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явились, остання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21 січня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 018-Н будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований 21 січня 2000 року Артемівською філією Донецької товарної біржі, посвідчений директором Артемівської філії Донецької товарної біржі ОСОБА_4 та зареєстрований 21 січня 2000 року Артемівським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером № 17-2509 (а.с.7).

З позову та вказаного біржового контракту вбачається, що умови вказаного договору позивач ОСОБА_2 виконала у повному обсязі, передала обумовлені грошові кошти в рахунок оплати придбаного будинку, вартість нерухомого майна 1500,00 гривень (п. 1.4 контракту).

В технічному паспорті на будинок ОСОБА_2 зазначена, як власник будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10.09.2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 08.06.2002 року було укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 , за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2012 року шлюб розірвано (а.с.35-37).

Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом.

Згідно із частиною першої статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 21.01.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в Артемівській філії Донецької товарної біржі був укладений Договір купівлі-продажу № 018-Н будинку АДРЕСА_1 за 1500,00 грн., який не був нотаріально посвідчений.

Судом, також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на час укладення угоди розрахунок виконаний у повному обсязі (п.2.1 контракту).

Надалі право власності на будинок 21 січня 2000 року, було зареєстровано за ОСОБА_2 у встановленому на той час законом порядку, а саме, в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації», номер запису у реєстрі № 17-2509.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу жилого будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Враховуючи, що при укладанні 21.01.2000 року договору купівлі-продажу нерухомості було досягнуто всіх умов угоди та виконано прийняті зобов`язання. До теперішнього часу заперечень стосовно наслідків укладення правочину не виникло, суд приходить до висновку про наявні підставі для застосування вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) щодо можливості визнання зазначеного договору дійсним.

На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, колишній співвласник будинку ОСОБА_5 помер, що унеможлює позивачу в іншій спосіб захистити свої права.

За таких обставин позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі - продажу будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 р.), ст. 334 ЦК України, ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса знаходження: АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , іпн НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ,

про визнання угоди дійсною задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 018-Н будинку АДРЕСА_1 , укладений 21 січня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , зареєстрований 21 січня 2000 року Артемівської філією Донецької товарної біржі, посвідчений директором Артемівської філії Донецької товарної біржі ОСОБА_4 та зареєстрований 21 січня 2000 року Артемівським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером № 17-2509.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик

10.09.2020