Справа № 209/1650/20
Провадження № 2/209/737/20
"04" вересня 2020 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 травня 2020 року вона придбала нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_2 та у ОСОБА_3 , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2020 року, який посвідчений державним нотаріусом другої кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С., реєстр № 2-395, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2020 року. Інтереси відповідачів в нотаріальній конторі представляла гр. ОСОБА_4 , яка діяла на підставі нотаріально посвідчених довіреностей від них від 17.03.2020 року та від 22.08.2014 року. З 05.05.2020 року вона є єдиним власником вищезазначеної квартири. На момент здійснення угоди у вищезазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію та склад сім`ї від 06.05.2020 року. Відповідачі не знялися з місця їх реєстрації в належній їй на праві власності квартирі до нинішнього часу у зв`язку з їхнім перебуванням та постійним проживанням в Російській Федерації, останні мають там реєстрацію, що підтверджується копіями їх паспортів з відмітками про реєстрацію у м. Псков, Російська Федерація. Відповідачки ніколи не були членами її сім`ї, мають постійне місце проживання та реєстрацію в іншій державі, а тому вона, як єдиний власник житла має право на усунення перешкод в користуванні належним їй майном.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить усунути їй, ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в цій квартирі. Судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. покласти на неї.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05 травня 2020 року ОСОБА_1 придбала нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_2 та у ОСОБА_3 , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2020 року, який посвідчений державним нотаріусом другої кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С., реєстр № 2-395, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2020 року (а.с.3,4, 5-6).
Інтереси відповідачів в нотаріальній конторі представляла гр. ОСОБА_4 , яка діяла на підставі нотаріально посвідчених довіреностей від них від 17.03.2020 року та від 22.08.2014 року(а.с.14, 15).
З 05.05.2020 року ОСОБА_1 є єдиним власником вищезазначеної квартири. На момент здійснення угоди у вищезазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію та склад сім`ї від 06.05.2020 року № 1/6495 ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с.7).
Згідно змісту позову, відповідачі не знялися з місця їх реєстрації в належній позивачу на праві власності квартирі до нинішнього часу у зв`язку з їхнім перебуванням та постійним проживанням в Російській Федерації, останні мають там реєстрацію, що підтверджується копіями їх паспортів з відмітками про реєстрацію у м. Псков, Російська Федерація (а.с.9, 12).
Згідно змісту позову, відповідачки ніколи не були членами сім`ї позивача, мають постійне місце проживання та реєстрацію в іншій державі, а тому реєстрація відповідача порушує право позивача, як власника будинку, розпорядитися належним йому майном.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що відсутність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , є наслідком втрати права користування цим житловим приміщенням, відсутні будь-які угоди про порядок користування цим приміщенням відповідачами, тому перебування їх на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню ним у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272, 280-283 ЦПК України, суд -
Позовну ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в цій квартирі.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного судового рішення 04.09.2020 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Т.О. Решетник