Ухвала

08 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 206/3779/19

провадження № 61-5680ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту незаконної відсутності негайного звільнення позивача відповідачем та стягнення немайнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 березня 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у травні 2020 року подано уточнену касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір. Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено особі, яка подала касаційну скаргу, строк на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2020 року відвід заявлений ОСОБА_1 судді-доповідачу визнано необгрунтвоаним та передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді-доповідача Крата В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 31 серпня 2020 року.

У серпні 2020 року до суду надійшло повторне клопотання ОСОБА_1 , у якому він зазначає, що вимоги суду про сплату судового збору є нелогічними, оскільки від такої сплати він був звільнений судами попередній інстанцій. ОСОБА_1 у заяві пропонує керуватися вимогами статті 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, статтями 5, 6, 13, 53 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтями 1, 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» та звільнити позивача від сплати судового збору.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Разом з тим, ОСОБА_1 пред`явлено позов до комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту незаконної відсутності негайного звільнення позивача відповідачем та стягнення з нього компенсації моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки відповідач - комунальне підприємство «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, а позов у цій справі за своїм предметом та підставами не пов`язаний з відшкодуванням шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, то положення статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» до вимог ОСОБА_1 застосуванню не підлягають.

Будь-які інші підстави звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не зазначено. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

Станом на 08 вересня 2020 року ухвала Верховного Суду від 05 червня 2020 року не виконана. Тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняСамарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат