Справа № 369/1975/17 Головуючий в суді І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № 22ц-824/5458/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І.,

за участі секретаря Ковтун М.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега», про визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, повернення вилученого майна власнику,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом, який обґрунтовувала тим, що 21 грудня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 456 929 грн. 89 грн. та судового збору у розмірі 3219 грн., а всього - 4 460 148 грн. 89 коп. У подальшому державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 36803964, в рамках якого було здійснено опис та арешт належного їй майна і складено акт опису від 26 квітня 2013 року.

25 вересня 2013 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області було подано заявку на реалізацію арештованого майна спеціалізованій організації ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» і у результаті проведення прилюдних торгів з реалізації домоволодіння, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:007, переможцем торгів було визнано ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про що зазначено в протоколі проведення прилюдних торгів від 06 листопада 2013 року.

Вказує, що всупереч вимогам закону у матеріалах виконавчого провадження № 36803964 відсутній договір між Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», яке зобов`язувалась реалізувати майно на прилюдних торгах, через що, на її думку, прилюдні торги проведені ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» без законних на те підстав.

Крім того зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження також відсутні підтвердження того, що сторони належним чином були повідомлені про дату і час проведення прилюдних торгів, оскільки відсутні докази відправлення і вручення рекомендованої кореспонденції сторонам виконавчого провадження, а також, що вона не отримувала звіту про незалежну оцінку майна та їй не було відомо про складання такого, що позбавило її права на оскарження результатів цієї оцінки.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати недійсним протокол № 1-261/13/ПР-і від 06 листопада 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна: домоволодіння номер РПВН 879969, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 270,4 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м., земельної ділянки площею 0,0819 га, кадастровий номер :01:003:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним акт державного виконавця від 13 січня 2014 року № 36803964 про реалізацію предмета іпотеки, складений заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Савицькою С.В.; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26 лютого 2014 року, серія та номер 695, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І.; повернути власнику ОСОБА_1 реалізоване на прилюдних торгах майно, а саме, домоволодіння номер РПВН 879969, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 270,4 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м., земельної ділянки площею 0,0819 га, кадастровий номер :01:003:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути на її користь понесені судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2017 року позов задоволено частково, визнано недійсним протокол № 1-261/13/ПР-і від 06 листопада 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого житлового будинку загальною площею 270,4 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0819 га, кадастровий номер :01:003:0007, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 36803964 від 13 січня 2014 року, складений заступником начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Київській області Савицькою С.В., визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26 лютого 2014 року серія та № 695, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І., а у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погодившись із цим рішенням, представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги Банк зазначає зокрема те, що усі сторони виконавчого провадження належним чином повідомлялися про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, а також про стартову ціну реалізації майна, і відмова боржника отримати такі повідомлення щодо проведення торгів не повинна нести негативних наслідків для інших учасників прилюдних торгів, крім того позивачка не надала належних і допустимих доказів про порушення її прав оспорюваними торгами, натомість АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з дотриманням вимог закону задовольнив свої вимоги за рахунок іпотечного майна, тому вважає висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позову необґрунтованим. Крім того посилався на те, що позивачка пропустила встановлений ст. 48 Закону України «Про іпотеку» трьохмісячний строк для звернення із позовом про оскарження прилюдних торгів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів між Відділом примусового виконання рішень та ПП «СП «Юстиція» не було укладено відповідного договору, за яким орган державної служби доручав би реалізацію спірного майна за визначену винагороду, крім того в порушення вимог закону позивачку не було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, а також не направлено їй звіт про оцінку майна, що призвело до порушення її прав на оскарження результатів проведення оцінки майна, через що вважав позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню, однак позовні вимоги про повернення ОСОБА_1 спірного майна є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, платності в розмірі 250 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,00 процентів річних зі строком повернення до 09 вересня 2022 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» нерухоме майно: домоволодіння номер РПВН 879969, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 270,4 кв.м., і земельну ділянку площею 0,0819 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0007, розташована за тією ж адресою.

На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2012 року був виданий виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» загальної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 456 929 грн. 89 коп., та судовий збір у сумі 3 219 грн., всього 4 460 148, 89 грн.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 36803964, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Токарем Д.А. від 04 березня 2013 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Згідно акта опису й арешту майна старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Токарем Д.А. від 26 квітня 2013 року було описано та накладено арешт на вказане майно.

14 травня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Токарем Д.А. було прийнято постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3 .

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, складений оціночною компанією «Вега», ринкова вартість домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок (літ. А) загальною площею 270,4 кв.м., огорожі № 1-4, криниця (літ. І), вигрібна яма (літ. ІІ), та земельна ділянка площею 0,0819 га, кадастровий номер :01:003:0007, станом на 07 серпня 2013 року без урахування ПДВ становила 1 678 379 грн.

З матеріалів виконавчого провадження також вбачається, що ПП «СП «Юстиція» виконувала послуги по організації і проведенню прилюдних торгів на підставі договору № 261/13/ПР-і від 01 жовтня 2013 року та, що працівники як Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області, так і ПП «СП «Юстиція» повідомляли позивачку ОСОБА_1 про хід виконавчих дій та дату, час і місце проведення прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна (а.с.110-136).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, при цьому підлягають встановленню обставини щодо того, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом, при цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також міститься правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність таких порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд вищевказаних вимог закону до уваги не взяв, належним чином не дослідив усіх обставин справи та не перевірив їх доказами, зокрема що ОСОБА_1 повідомлялася про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, а також про стартову ціну реалізації майна, за зазначеною нею адресою її реєстрації та проживання, при цьому законом передбачений обов`язок організатора торгів направити повідомлення учасників виконавчого провадження про дату, час і місце проведення цих торгів, однак не вимагається обов`язкового отримання спеціалізованою організацією зворотного повідомлення про вручення боржнику цього повідомлення. Крім того, суд не з`ясував та не зазначив в рішенні які саме порушення могли вплинути на результат торгів, та які саме права та інтереси позивачки були порушені проведеними прилюдними торгами.

Поряд з цим, посилання позивачки на незгоду зі звітом про оцінку іпотечного майна як на підставу для визнання їх недійсними, на думку колегії, не можна визнати обґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, звіт про незалежну оцінку спірного майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» 07 серпня 2013 року, на час проведення прилюдних торгів був дійсним, доказів, які б спростували цей звіт, матеріали справи не містять, а сама по собі незгода із визначеним розміром вартості іпотечного майна не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про повернення іпотечного майна позивачці, місцевий суд послався на необґрунтованість обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу для відмови їх задоволенні, однак не врахував, що у даному випадку позивачкою обрано спосіб захисту свого права, який не передбачений Законом у справах щодо оскарження результатів прилюдних торгів та без посилання на відповідні норми матеріального права, на яких мали б ґрунтуватися ці позовні вимоги, що також не відповідає вимогам процесуального Закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» задовольнити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: