Справа № 128/117/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.,

у відсутності сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 17 лютого 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 . В період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість надавати таку допомогу.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

В судове засідання 25.02.2020 сторони по справі не з`явились.

До позовної заяви позивач ОСОБА_1 долучила письмову заяву про слухання справи у її відсутність, в заяві також вказала, що позовну заяву підтримує та просить задовольнити.

25.02.2020 відповідач по справі ОСОБА_2 подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 17 лютого 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.02.2017 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.03.2017 (а.с. 3).

З довідки № 97, виданої Хижинецькою сільською радою Сокиринецької ОТГ Вінницького району Вінницької області 23.01.2020, вбачається, що дочка сторін по справі ОСОБА_3 , 2017 року народження, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 13).

Також установлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка здорова; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку, будь-які докази, що за станом здоров`я відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

В порядку ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовної заяви позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року, і до досягнення дочкою ОСОБА_3 повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська