Справа № 458/624/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Матківська Р.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

08.06.2018 до суду звернулися позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: визнати за кожним право власності на 1/6 житлового будинку після смерті батька ОСОБА_3 та 1/3 житлового будинку з господарською будівлею після смерті матері ОСОБА_4 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , який постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх матір ОСОБА_4 , яка проживала разом із батьком за адресою АДРЕСА_1 . Померлі батьки заповіт не залишили, оскільки раптово померли. Спадщину після померлих батьків прийняли. Інших спадкоємців немає. До спадкового майна належить житловий будинок та будівля для худоби, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вони не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушені звернутись до суду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 10.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явились, 10.09.2020 через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, 10.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Родинні відносини між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено наданими позивачем свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29.01.2015 (а.с.17), свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 05.07.1996, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_3 , про що Верхньовисоцькою сільською радою Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів - ОСОБА_4 , про що Комарницькою сільською радою Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.19).

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як вказують позивачі, входить право померлих на житловий будинок з господарською спорудою за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 мала частку у спільному майні подружжя.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 09.02.2018 № 343 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_4 , сином ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_5 (а.с.22).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 09.02.2018 № 342 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 25.04.2018 № 943, за житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,20 га згідно запису № НОМЕР_6 у погосподарській книзі №3 (а.с. 24).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 08.05.2018 № 1021, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 побудований в 1969, дійсно належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80).

Будучи спадкоємцями за законом після смерті своїх батьків позивачі звернулися із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 04.06.2018 приватним нотаріусом Турківського РНО Федаш М.М. їм було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в них відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежною йому господарськими будівлями та спорудами (а.с.45- 48).

Зокрема, нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку кожному житлового будинку з приналежними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 89, 90).

А також нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку кожному житлового будинку з приналежними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті їх матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 118, 119).

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивачі, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулись до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1969 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.36 - 44), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 19.02.2018 (а.с.36 - 44), а належність будинку покійному батькові доводиться довідкою сільської ради (а.с. 80).

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивачі, як спадкоємці майна покійних батьків підставно просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у них відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право власності на:

- 1/6 частку будинковолодіння з допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на 1/3 частку будинковолодіння з допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) право власності на:

- 1/6 частку будинковолодіння з допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на 1/3 частку будинковолодіння з допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Верхньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, яка знаходиться: вул. Івана Франка, 12, с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області.

Дата складення судового рішення 10.09.2020.

Суддя О.І. Кшик