НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в справі

24 лютого 2020 рокуСправа № 322/181/20

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

заяви:ОСОБА_1
заінтересована особа:Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про:встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення особистих чи майнових прав фізичної особи,

та перевіривши дотримання заявником вимог ст.ст. 175, 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

18.02.2020 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить суд:

1. Встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Очамчире Грузія, довідки № 34/01-18 від 28 січня 2019 року, зарахувавши йому трудовий стаж: з 22.07.1977 по 06.04.1978 на посаді робочого чайної плантації у Кицагському чайному радгоспі; з 08.02.1982 по 15.11.1983 на посаді монтажника пересувної монтажної колони ІІІ розряду мехколони № 2 Будтресту № 10; з 15.11.1983 по 14.08.1992 на посаді робочого та заступника бригадира у Кицагському чайному радгоспі;

2. Встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Очамчире Грузія, атестату № 82, виданого 05 березня 1981 року на ім`я « ОСОБА_2 », зарахувавши йому до трудового стажу навчання у «Марткопское № 115 ССРТУ гос. комит. проф-тех. образования ГССР» в період з 01.06.1980 по 03.03.1981;

3. Встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Очамчире Грузія, витягу з трудової книжки, переклад якого засвідчив приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М., зарахувавши йому трудовий стаж з 15.05.1981 по 01.01.1982 на посаді слюсаря оператора Болніської птахофабрики у Болніському об`єднанні «сільгосптехніка»;

4. Встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Очамчире Грузія, трудової книжки, заповненої 09 січня 1978 року на ім`я « ОСОБА_2 »;

5. Встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Очамчире Грузія, свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, дата реєстрації 22 січня 1999 року, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 94.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже обов`язковою підставою для розгляду в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не зазначених у частині першій статті 315 ЦПК України, є відсутність іншого, визначеного законом порядку, встановлення цих фактів.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що в січні 2020 року він звернувся до Новомиколаївського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з метою зібрання та підготовки всіх необхідних документів для оформлення пенсії за віком, проте в пенсійному фонді заявнику було повідомлено про наявні сумніви в достовірності поданих ним документів, а саме:

- стосовно довідки № 34/01-18 від 28 січня 2019 року, оскільки в ній не наведено наказів, на підставі яких заявник працював;

- стосовно атестата № 82, оскільки ім`я заявника помилково зазначено як « ОСОБА_3 », тоді як в паспорті та посвідці ім`я зазначено правильно як « ОСОБА_4 »;

- стосовно витягу з трудової книжки, в якому вказано, що з 15.05.1981 по 01.1982 заявник був прийнятий на роботу у Больніське об`єднання «сільгосптехніка» слюсарем-оператором Болніської птахофабрики, оскільки в ньому відсутня печатка вказаного підприємства;

- стосовно трудової книжки, заповненої 09 січня 1978 року на ім`я « ОСОБА_2 », у зв`язку з помилкою в написанні імені заявника, замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_5 »;

- стосовно свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, у зв`язку з помилкою в написанні прізвища, замість « ОСОБА_6 » вказано « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 по справі № 433/3/16-ц (реєстраційний № у ЄДРСР 82968045), та зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), а тому вимоги про зарахування заявнику до трудового стажу: роботиз 22.07.1977 по 06.04.1978 на посаді робочого чайної плантації у Кицагському чайному радгоспі; роботиз 08.02.1982 по 15.11.1983 на посаді монтажника пересувної монтажної колони ІІІ розряду мехколони № 2 Будтресту № 10; роботиз 15.11.1983 по 14.08.1992 на посаді робочого та заступника бригадира у Кицагському чайному радгоспі; навчання у «Марткопское № 115 ССРТУ гос. комит. проф-тех. образования ГССР» в період з 01.06.1980 по 03.03.1981; роботи з 15.05.1981 по 01.01.1982 на посаді слюсаря оператора Болніської птахофабрики у Болніському об`єднанні «сільгосптехніка» не підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, оскільки існує інший позасудовий порядок вирішення цих питань та їх віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України. Тобто, зазначені питання можуть бути вирішені шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України, а у разі відмови, дії останнього можуть бути оскаржені до суду в позовному провадженні.

Слід зазначити, що Порядок № 637 підлягає застосуванню як у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, так і в тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Так само, позасудовий порядок виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, передбачений статтею 32 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV. Отже це питання може бути вирішено в позасудовому порядку. Саме свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи не є правовстановлюючим документом, а є лише документом, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (ч. 1 ст. 1 Закону № 755-IV в редакції, що була чинною до 07.05.2011).

З приводу наведених заявником розбіжностей в написанні його прізвища та імені у паспорті, посвідці на постійне проживання та атестаті № 82, виданому 05 березня 1981 року, трудовій книжці, заповненій 09 січня 1978 року, суд зазначає таке.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, умовою для розгляду судом справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі є невідповідність прізвища, імені, по батькові, місця і часу народження такої особи, що зазначені в документі, прізвищу, імені, по батькові, місцю і часу народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заявник є громадянином Грузії, що підтверджено доданою до заяви копією посвідчення особи громадянина Грузії № НОМЕР_1 , записи в якому зроблені іноземною мовою, та копією перекладу цього посвідчення українською мовою. Разом з цим, в довідці (листі) № 34/01-18 від 28 січня 2019 року, та витягу з трудової книжки і трудовій книжці, заповненій 09 січня 1978 року, відомості зазначені іноземними мовами.

Виходячи з наведеного, заявником фактично ставиться вимога про встановлення належності йому правовстановлюючих документів у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища та імені заявника, що зазначені не в самих правовстановлюючих документах, а в їх перекладах українською мовою.

З огляду на зазначену заявником мету встановлення належності йому правовстановлюючих документів, суд зазначає, що пунктом 2.9 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, визначено, що документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже розбіжності в написанні прізвища, імені по батькові заявника в документах, складених іноземними мовами мають бути усунені шляхом виготовлення правильного та однакового їх перекладу українською мовою.

Стосовно вимоги про встановлення належності заявнику атестата № 82, виданого 05 березня 1981 року, суд зазначає, що до заяви додано фотокопію копії цього атестата, засвідченої нотаріусом 07.07.1983.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України не передбачено встановлення належності особі перекладів правовстановлюючих документів, а також копій правовстановлюючих документів.

Таким чином, суддя дійшов висновку про те, що за вищенаведеними вимогами слід відмовити у відкритті провадження у цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Враховуючи вищезазначене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 260, 261, 263, 272, 315 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1.Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення особистих чи майнових прав фізичної особи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

2.Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даних вимог не відноситься до юрисдикції суду.

3.Копію цієї ухвали надіслати ОСОБА_1 разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя С.С. Гасанбеков