Справа № 583/891/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

представника відповідача Сизоненка В.М.,

третьої особи ОСОБА_4 ,

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Охтирська міська рада Сумської області в особі Староіванівського старостинського округу Охтирського району Сумської області, Гетьманський національний природний парк, ОСОБА_4 , Державна екологічна інспекція у Сумській області, про усунення перешкод у користуванні майном

та за зустрічним позовом

ОСОБА_6 до Охтирської міської ради Сумської області в особі Староіванівського старостинського округу Охтирського району Сумської області, ОСОБА_1 , третя особа Охтирська районна державна адміністрація Сумської області, про незаконне визнання права власності на земельну ділянку -

встановив:

16.03.2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом про усунення перешкод у користуванні майном. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1188 га, кадастровий номер :04:001:5223, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є орендарями розташованої неподалік земельної ділянки площею 0,0302 га, кадастровий номер :04:001:5223, що належить Староіванівській сільській раді Охтирського району Сумської області, встановили дерев`яний паркан, чим самовільно зайняли частину земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0054 га.

Посилаючись на відсутність доступу до належної їй частини земельної ділянки ОСОБА_7 просила зобов`язати ОСОБА_5 . ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,1188 га, кадастровий номер :04:001:5223, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення встановленого дерев`яного паркану.

13.08.2018 року ОСОБА_6 подала до суду зустрічну позовну заяву про незаконне визнання права власності на земельну ділянку. (т. 1 а.с. 72-73). Свої вимоги мотивувала тим, що їй на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 15.02.2010 року належить територія лодочної станції, розташованої в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області. Земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства відноситься до прибережної захисної смуги, у зв`язку з тим, що знаходиться неподалік річки Ворскла, а також перебуває в межах землі рекреаційного призначення. Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що під час виділення ОСОБА_7 вказаної земельної ділянки не було враховано, що згідно фактичного використання вона накладається на об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 . Посилаючись на вищевикладене, позивачка за зустрічним позовом просила скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.02.2011 року серії ЯЛ № 407552, виданий ОСОБА_7 , як незаконний.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано їй строк для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2018 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_7 , призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.

10.07.2018 року від представника ОСОБА_5 адвоката Ємельяненко С.В. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_8 , в якому він просив відмовити у задоволенні вимог за первісним позовом пославшись на те, що територія лодочної станції за адресою: с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, належить на праві власності ОСОБА_6 , а отже ОСОБА_5 прав ОСОБА_9 не порушує. Крім того в судовому засіданні від 10.07.2018 року додатково пояснив, що земельна ділянка ОСОБА_6 взагалі не перетинається із земельною ділянкою, що належить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 52)

Протокольною ухвалою від 13.07.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 прийнято до спільного розгляду із позовною заявою ОСОБА_1

13.12.2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 175-177), в якому вона заперечила проти задоволення вимог за зустрічним позовом. Зазначила, що ОСОБА_6 не надала жодних доказів на підтвердження того, що під час виділення ОСОБА_1 земельної ділянки не було враховано факту її накладення на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_6 . Також, позивачка за зустрічним позовом взагалі не вказує, на який саме об`єкт нерухомого майна накладається належна ОСОБА_1 земельна ділянка.

Згідно плану фактичного використання земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:5223 вказана земельна ділянка та земельна ділянка із кадастровим номером :04:001:0107 не мають спільних меж, а найменша відстань між ними складає 5,59 м. Таким чином, належна ОСОБА_6 лодочна станція розташована поза межами земельної ділянки ОСОБА_1

ОСОБА_8 зазначає, що ОСОБА_6 не є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0107, оскільки вказана земельна ділянка площею 0,0302 га знаходиться в державній власності, докази реєстрації за ОСОБА_6 права оренди на неї в матеріалах справи відсутні. Також зазначає, що земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:5223 надана їй у власність з дотриманням вимог екологічного законодавства та виконанням всіх необхідних умови, а отже посилання ОСОБА_6 на те, що вказана земельна ділянка перебуває в межах земель рекреаційного призначення є безпідставним.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що оскільки ОСОБА_6 не є власником чи орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:5223, то її посилання на положення ч. 3 ст. 152 ЗК України, як на правову підставу зустрічного позову, є необґрунтованими.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2018 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2020 року провадження по справі поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта про проведення судової земельно-технічної експертизи. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті за участю сторін.

Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі з наведених в позовній заяві мотивів, просили їх задовольнити. Проти задоволення вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6 заперечили, пославшись на його безпідставність. Зокрема, позивач пояснила, що вона із чоловіком намагались врегулювати спір шляхом переговорів. На перемовини прибув батько власниці колишньої лодочної станції та в категоричній формі відмовився переносити паркан відповідно до меж зазначених у державному акті. Прибирати самостійно паркан із своєї території вони не наважились, оскільки той пригрозив у такому випадку застосовувати зброю. Нею вживались заходи щодо того щоб продовжити перемовини і в присутності дільничного інспектора вирішити спірне питання, однак той під час розмови по телефону відмовився від зустрічі.

Представник позивача зазначив про те, що законність набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_8 підтверджується наявними у справі правовстановлюючими документами. Земельна ділянка, якою користується ОСОБА_6 взагалі не перетинається із земельною ділянкою що належить його довіреній особі. Земельна ділянка відповідача незаконно та самочинно розширена шляхом будівництва дерев`яної огорожі. Звертає увагу на ті обставини, що відповідач взагалі не оформила право користування земельною ділянкою під належною їй на праві власності спорудою. Зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки іншою стороною не доведено того, що належна ОСОБА_8 земельна ділянка перебуває в межах земель водного фонду. Крім того, ОСОБА_6 не є належним позивачем по даній справі, оскільки її права в даному разі ніяким чином не порушуються. Відповідач незаконно користується земельною ділянкою не сплачуючи орендну плату та самочинно збудувала на ній об`єкти нерухомості.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність, оскільки їх інтереси в судовому засіданні представляє адвокатЄмельяненко С.В.

Останній повністю заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав зустрічний позов з огляду на те, що спочатку ОСОБА_5 , а в подальшому ОСОБА_6 набули об`єкт нерухомості, як цілісний майновий комплекс, включаючи огорожу в межах згідно з планом, який зазначений в технічному паспорті. Земельною ділянкою у зазначених межах користувались попередні власники, тобто такий порядок землекористування склався вже досить давно. У той же час ОСОБА_8 набула у власність земельну ділянку незаконно, включно із розташованим на ній об`єктом нерухомості (огорожею). Тому в даному випадку порушуються права ОСОБА_6 як власника нерухомості. Остання планує набути в оренду земельну ділянку в межах фактичного користування. Крім того, для житлової забудови земельну ділянку виділено незаконно, оскільки вона розташована на відстані менш ніж 50 м, від русла річки.

Представник Охтирської міської ради Сумської області зазначив про наявність підстав для задоволення первісного позову та безпідставність зустрічних позовних вимог з огляду на законність набуття у власність ОСОБА_8 земельної ділянки та відсутність будь-яких належних і допустимих доказів, що доводили б зворотне. Підтвердив ту обставину, що у нього відсутні відомості про наявність у відповідача ОСОБА_6 договірних відносин з приводу оренди земельної ділянки під належним їй об`єктом нерухомості. Сформована земельна ділянка лодочної станції є меншою аніж та, яку фактично використовує відповідач, і не перетинається із земельною ділянкою виділеною ОСОБА_8 ..

Третя особа ОСОБА_4 також підтримав первісний позов та просив відмовити у задоволенні зустрічного. Пояснив, що виділена йому у власність земельна ділянка знаходиться між земельними ділянками сторін. На час виділення йому цієї земельної ділянки лодочна станція мала загальну площу близько 3 соток. Стара огорожа була розміщена набагато далі від теперішньої. Пізніше батько власниці поставив нинішній паркан у самостійно визначених ним межах таким чином, що відгородив частину земельної ділянки що належить також і йому. Із цього приводу у нього відбулась із ним розмова. Проте той відповів, що до вирішення спору в суді прибирати її не буде.

Представники Гетьманського національного природного парку в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при вирішення позовних вимог послалися на розсуд суду.

Представник Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник Державної екологічної інспекції у Сумській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав письмові пояснення (Том 2 а.с. 229-232), в яких просив проводи розгляд справи без його участі, вимоги за первісним позовом задовольнити пославшись на те, що згідно доданого до матеріалів справи плану фактичного використання земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:5223 дерев`яна огорожа фактично знаходиться в межах земельної ділянки ОСОБА_7 , чим перешкоджає останній реалізувати належне їй право користування вказаною земельною ділянкою.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.02.2011 року серії ЯЛ № 407552 ОСОБА_1 на підставі рішення 53 сесії 5 скликання Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 09.09.2010 року є власницею земельної ділянки площею 0,1188 га, кадастровий номер :04:001:5223, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Климентове, Охтирського району Сумської області. (Том 1 а.с. 6, 146)

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) наданої у власність ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , вказана земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:5223 від межує із земельними ділянками ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , землями загального користування (проїзд) та землями запасу сільської ради (пасовища). (Том 1 а.с. 143-152)

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 на праві приватної власності належить нежитлова будівля (лодочна станція), загальною площею 41,9 м2 розташована за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, територія лодочної станції. (Том 1 а.с. 53-54, 74-77)

В технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, надані для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_4 кадастровий номер :04:001:5338, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , дана земельна ділянка від точки «Д» до «А» межує із земельною ділянкою ОСОБА_5 (Том 1 а.с. 153-161).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та поземної книги від 03.11.2004 року земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:0107, площею 0,0302 га відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель для розміщення та обслуговування лодочної станції, перебуває у державній власності та передана в оренду ОСОБА_5 строком на 49 років. (Том 1 а.с. 7, Том 2 а.с. 36-42).

Відповідно до листа відділу в Охтирському районі з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 17.05.2018 року № 15-11/1775 згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про проведення реєстраційних дій стосовно реєстрації договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0107, яка знаходиться на території Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, відсутні. (Том 1 а.с. 50)

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 21/1760/1761/1762/1875/176 від 28.01.2020 року розташування, конфігурація, лінійні розміри та площа земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:5223, :04:001:5338 та :04:001:0107 відповідно до даних Поземельної книги 040015223 від 10.02.2011 року, Поземної книги 040015338 від 24.07.2018 року, Поземної книги 040010107 від 03.11.2014 року відповідно та даних обмінних файлів в електронному вигляді є тотожними. Експертом проведено графічне та аналітичне співставлення даних місця розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:5223, 920388000:04:001:5338, :04:001:0107, відповідно до даних Державного земельного кадастру. При цьому, дослідженням встановлено відповідність розташування спільних меж досліджуваних земельних ділянок. Проведеним співставленням адрес досліджуваних земельних ділянок та даних листа Гетьманського національного природного парку Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2019 року № 126/02-03 встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:5223, :04:001:5338, :04:001:0107 знаходяться поза межами території Гетьманського національного природного парку. Відповісти на питання про те чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:5223 в межах захисної смуги річки Ворскла експерту не вдалося за можливе у зв`язку з не наданням правовстановлюючих документів на прибережну захисну смугу річки Ворскла в районі розташування вказаної земельної ділянки. (Том 2 а.с. 130-147)

Відповідно до плану фактичного використання земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:5223, виготовленого ПП «Бюро землевпорядного проектування», вказана земельна ділянка не є суміжною із земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0107, в найближчій точці відстань між ними складає 5,59 м. По території земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:5223, що належить ОСОБА_7 , проходить дерев`яна огорожа. (Том. 1 а.с. 8)

На схемі співставлення розташування меж земельних ділянок відповідно до даних обмінних файлів та даних топографічно-геодезичного знімання, яка є додатком 7 до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 21/1760/1761/1762/1875/176 від 28.01.2020 року, також відображена вказана дерев`яна огорожа, що перетинає земельну ділянку кадастровим номером :04:001:5223. (Том 2 а.с. 147)

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками . Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

В ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно вимог п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

За приписами ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки належними та допустимими доказами, у тому числі планом фактичного використання земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:5223 та дослідною частиною висновку судової земельно-технічної експертизи № 21/1760/1761/1762/1875/176 від 28.01.2020 року (додаток 7 до вказаного висновку), підтверджено, що частина земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_7 , самовільно зайнята попереднім власником ОСОБА_5 , а наразі - ОСОБА_6 шляхом влаштування на ній дерев`яного паркану. Таким чином, права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом зобов`язання звільнити належу останній земельну ділянку, знести самовільно встановлену огорожу. Разом ізх тим, оскільки ОСОБА_5 на момент виникнення спору і на даний час не є власником вказаних об`єктів нерухомості, вимоги до зазначеної особи не підлягають задоволенню. Належним відповідачем є ОСОБА_6 , яка не визнає та оспорює право ОСОБА_1 володіти та користуватись огородженою парканом частиною належної їй на праві власності земельної ділянки та взагалі оспорює законність набуття цього оправа вцілому.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи положення зазначених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 50 Конституції України кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Згідно вимог п.п. а, е, з ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадянин України має право на: безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; вільний доступ до інформації про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) та вільне отримання, використання, поширення та зберігання такої інформації, за винятком обмежень, встановлених законом; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Гарантом дотримання права на екологічну безпеку виступає держава, її завданням повинно бути підтримання навколишнього природного середовища у безпечному та здоровому стані, невиснажливе використання природних ресурсів. Формами доступу до правосуддя при захисті екологічних прав громадян є оскарження рішень, дій (бездіяльності) державних органів та інших суб`єктів, що порушують національне екологічне законодавство; позовна форма захисту, яка реалізується шляхом подання позовів про припинення небезпечної для середовища діяльності, відшкодування заподіяної шкоди тощо.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1188 га, кадастровий номер :04:001:5223, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.02.2011 року серії ЯЛ № 407552.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявна у матеріалах справи технічна документація із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:5223 містить усі необхідні реквізити та картографічні матеріали, у встановленому законом порядку погоджена та затверджена, тому посилання ОСОБА_6 на те, що під час виділення ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки не було враховано її накладення на об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 , є безпідставними та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами. Доводи позивачки за зустрічним позовом про те, що земельна ділянка належна ОСОБА_1 перебуває в межах землі рекреаційного призначення не знайшли підтвердження під час проведення судової земельно-технічної експертизи № 21/1760/1761/1762/1875/176 від 28.01.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачкою за первісним позовом доведено наявність порушення її право на користування земельною ділянко, які обумовлені діями відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за первісним позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Суд вважає, що вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підягають, оскільки ОСОБА_6 не надала жодних доказів, які б підтверджували викладені в зустрічній позовній заяві вимоги, надані позивачкою та її представником докази не можуть вважатися достатніми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Охтирська міська рада Сумської області в особі Староіванівського старостинського округу Охтирського району Сумської області, Гетьманський національний природний парк, ОСОБА_4 , Державна екологічна інспекція у Сумській області про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,1188 га, кадастровий номер :04:001:5223, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , шляхом знесення встановленого дерев`яного паркану.

В задоволенні вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до Охтирської міської ради, Сумської області, в особі Староіванівського старостинського округу Охтирського району Сумської області, ОСОБА_1 , третя особа Охтирська районна державна адміністрація Сумської області про незаконне визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко