Справа № 496/440/16-ц
Провадження № 2/496/721/20
У Х В А Л А

31 серпня 2020 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Бондаренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про виклик і допит свідка та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних.

Від відповідача ОСОБА_1 за первісним позовом надійшли клопотання, в яких остання просить здійснити перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження, викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , а також залучити останню в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно, зокрема до ч. 4 ст. 194 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а так як нею був поданий зустрічний позов, який прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, то вважає, що слід здійснити перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження. Крім того, просить викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка може підтвердити обставини справи, заявлені нею у зустрічній позовній заяві, а також залучити ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки остання є співвласником сумісного майна, за яке нею отримано Ѕ частку вартості будівельних матеріалів за рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року та на підставі якого ОСОБА_3 надав до суду невірний розрахунок винагороди, яку просив стягнути.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином, але в заяві від 26.08.2020 року вказала, що вона є людиною похилого віку, має хронічні захворювання, тому прибути в судове засідання вона не має можливості та просить розглянути справу за ї відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про виклик та допит свідка підлягає задоволенню, натомість у задоволенні клопотань прозалучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. В ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Заява про виклик свідка за змістом відповідає вимогам ст. 91 ЦПК України.

Відповідно до статті 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання про виклик свідка є обґрунтованим з огляду на ті обставини, що вказаній у клопотанні особі відомі обставини, які можуть мати значення для вирішення справи, тому зазначене клопотання слід задовольнити та викликати в судове засідання ОСОБА_2 в якості свідка.

При цьому суд вважає за можливе розглянути і задовольнити клопотання на даній стадії процесу, оскільки провадження у справі відкрито 11.02.2016 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, позовні вимоги якого збільшено 23.04.2019 року, і просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму інфляційних втрат в розмірі 32403,12 грн., 3% річних у розмірі 5578,88 грн. та судовий збір у розмірі 768,40 грн., мотивуючи тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.05.2015 року по справі № 496/1463/15-ц з відповідача на його користь було стягнуто 45554,80 грн. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2015 року. Проте, станом на теперішній час відповідач вказане рішення суду не виконала, у зв`язку з чим просить стягнути суму інфляційних втрат та 3% річних від суми 45554,80 грн., відповідно до наданого розрахунку.

Крім того, як вбачається із зустрічного позову, ОСОБА_1 просить зокрема стягнути з ОСОБА_3 45554,90 грн. винагороди, як безпідставно набутого майна та суму судових втрат 2938,29 грн., стягнутих з неї. До того ж в первісному позові ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_1 інфляційні втрати 13565,65 грн., 3% річних 1936,08 грн., тобто суми, які нараховані виходячи з несплаченої ОСОБА_1 суми 45554,90 грн. за невиконання умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ч. 4-7 ст. 53 ЦПК України, у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Аналіз вказаних приписів процесуального закону дає підстави стверджувати, що заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтована з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою.

Виходячи з предмету спору (стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних з відповідача за первісним позовом) та суб`єктного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про залучення ОСОБА_2 у якості третьої особи, оскільки відповідачем за первісним позовом не доведено підстав для залучення даної особи у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, та яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду безпосередньо впливає на права чи обов`язки цієї особи щодо однієї із сторін у справі.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання про залучення третьої особи слід відмовити.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на ч. 4 ст. 193 ЦПК України щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, то слід зазначити наступне.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, в провадження Біляївського районного суду Одеської області цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних надійшов 10.02.2016 року та ухвалою суду від 11.02.2016 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Тобто розгляд справи від самого початку здійснювався у загальному позовному провадженні за правилами ЦПК України, чинного на той час, у зв`язку з чим клопотання щодо здійснення переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження є таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 53, 69, 76, 91 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про виклик та допит свідка та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задовольнити частково.

Викликати в судове засідання і допитати свідка:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд попереджає свідків про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання та ст. 385 КК України за відмову від давання показань на вимогу суду, одночасно роз`яснивши, що згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначене законом.

В задоволенні інших вимог клопотання залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Трушина