справа № 631/334/18
номер провадження 2/631/93/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просив виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 05 від 01 жовтня 2009 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області відомості про батьківство ОСОБА_3 , громадянина України.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року замінено відповідача по цивільній справі з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 .

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року по цивільній справі з єдиним унікальним № 631/334/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, призначено судову молекулярно генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року поновлено розгляд цивільної справи з єдиним унікальним № 631/334/18 (провадження № 2/631/93/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, відповідно до яких ОСОБА_3 отримав судову повістку на 10 вересня 2020 року особисто 02 вересня 2020 року, адвокат Крецул Л. М. отримала судову повістку на 10 вересня 2020 року 01 вересня 2020 року. Про причини своєї неявки позивач та його представник суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляли. Проте, 10 вересня 2020 року позивач та представник позивача адвокат Крецул Л. М.., яка діє на підставі ордеру серії ПТ № 084369 від 28 травня 2019 року та відповідно до договору про надання правничої допомоги № 13 від 07 квітня 2019 року, через канцелярію суду надали спільну заяву, що була зареєстрована за вхідним № 5228/20-вх., відповідно до якої просили суд позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без розгляду. Розгляд вищевказаної заяви просила провести з їх відсутності.

Відповідач та її представник у підготовче судове засідання також не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала судову повістку на 10 вересня 2020 року особисто 01 вересня 2020 року. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла. Проте, 10 вересня 2020 року представник відповідача адвокат Орда С. Б., який діє на підставі ордеру серії ХВ № 794 18 від 21 березня 2019 року та відповідно до договору б/н 13 від 20 березня 2019 року, через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 5224/20-вх., відповідно до якої просив суд цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, розглянути без їх участі.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення підготовчого судового засідання або про його відкладення, суд виходить з того, що імперативними приписами частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених зазначеним цивільним процесуальним кодифікованим законом України.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Тобто, суд має право відкласти розгляд справи у разі повідомлення учасником справи про поважні причини не можливості прибуття у судове засідання, проте це не обов`язком суду.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання без участі сторін.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду або відмовлення у задоволенні клопотання, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду.

Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника.

Частиною 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як зазначено в частині 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому відповідно до змісту частини 1 та 2 статті 64 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, представник, якій має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Із матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_3 та адвокатом Крецул Ларисою Миколаївною 07 квітня 2019 року було укладено договір про надання правничої допомоги № 13 (із зазначенням строку дії до виконання сторонами своїх зобов`язань), відповідно до якого адвокат має право на представлення інтересів ОСОБА_3 в усіх судах України. Зі змісту вказаного документу вбачається, що ОСОБА_3 надав адвокату Крецул Л. М. права, передбачені чинним Цивільним процесуальним законодавством України, без обмежень, у тому числі право на подання заяв та клопотань про повну або часткову відмову від позовних вимог. При цьому, вказаний договір та виданий на його підставі ордер на надання правової допомоги серії ПТ № 084369 від 28 травня 2019 року ніяких застережень щодо обмеження повноважень представника позивача на вчинення певної процесуальної дії, а саме: щодо подання від імені та в інтересах позивача заяви про залишення його позову без розгляду, не містять.

Як визначено у пункті 3 частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства України суд виходить з того, що оскільки подати заяву про залишення позову без розгляду є правом позивача, який на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу. При цьому надане позивачу право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи.

Таким чином, вивчивши спільну заяву позивача ОСОБА_3 та його представника адвоката Крецул Л. М., приймаючи до уваги вільне волевиявлення позивача, суд вважає за можливе її задовольнити та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, без розгляду, оскільки розгляд справи по суті так й не розпочався.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 12, 13, 43, 58, 60, 64, 128, 131, 197, 198, 223, пунктом 5 частини 1 статті 257, статтями 258 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, статтями 353 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_3 та його представника адвоката Крецул Л. М. про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська