Провадження №: 2/755/5077/20
УХВАЛА

про відкриття провадження

"04" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину та аліментів на повнолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та аліментів на повнолітню дитину.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно починаючи від дня звернення до суду і до досягнення дитиною 23-річного віку або до завершення навчання, в залежності від того, яка подія настане раніше; додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 29 976,10 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 04 березня 1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 07 квітня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утриманні дітей у розмірі 2/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ). З 01 вересня 2019 року донька сторін навчається на денній контрактній формі навчання в Національному фармацевтичному університеті (м.Харків) за спеціальністю «Фармація, промислова фармація». Позивач зазначає, що вона самостійно утримує доньку, оплачує її навчання, проїзд, проживання, придбання одягу, харчування та підручників. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням приймати участь в утримані та вихованні дитини в добровільному порядку, проте кошти на утримання надані не були. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до договору

від 27 серпня 2019 року №дТ-90 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 90 500,00 грн, з моменту зарахування ОСОБА_3 сплачено за 2019 - 2020 навчальний рік 18 100,00 грн. На період навчань донька сторін проживає у гуртожитку університету в м.Харків, виділена кімната повністю облаштована позивачем, для чого нею оформлено кредиту лінію в АТ «УкрСиббанк» та придбані необхідні меблі на загальну суму

6 9055,19 грн, та за рахунок кредитних коштів АТ «ОТП Банк» придбано холодильник на загальну суму 6 037,74 грн. За проживання в гуртожитку за 2019-2020 навчальний рік позивачем сплачено 6 302,40 грн та страховий платіж 350,00 грн. Крім того, позивачем придбані канцелярські товари на сму 1 790,92 грн, в жовтні 2019 року сплачено кошти за лікування в розмірі 4 228,50 грн, в березні 2019 року та в лютому 2020 року в зв`язку з хронічними захворюваннями ендокринного характеру ОСОБА_3 проведені необхідні діагностичні дослідження вартістю 2 275,95 грн, в січні 2020 року проведено вакцинацію вартістю 4 367,00 грн та придбані необхідні ліки на суму 1 894,50 грн. Також, позивачем сплачено вартість святкування закінчення школи у червні

2019 року з урахуванням внеску та святкового одягу в розмірі 7 700,00 грн. Таким чином, позивачем понесенні додаткові витрати на дитину в розмірі 59 952,20 грн, з яких, на думку позивача, 29 976,10 грн підлягають стягненню з відповідача. Позивач вважає, що з урахуванням поточних витрат на навчання з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні.

Позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суд враховує положення частин 1 - 4 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, та вважає, що дана справа підпадає під ознаки малозначної справи і не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, тому приходжу до висновку про те, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

За таких обставин, враховуючи вимоги частин 1- 4 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187, 261, 274-279, 352-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та аліментів на повнолітню дитину.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Роз`яснити відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити учасникам справи.

Відповідачеві направити копію позовної заяви з додатками.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: