21.02.2020 Провадження №2-п/331/2/20
Справа № 331/5163/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.04.2019 року по справі № 2/331/191/2019, ЄУН 331/5163/18 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

20.05.2019 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.04.2019 року по справі № 2/331/191/2019, ЄУН 331/5163/18 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 р. по справі № 331/5163/18, пров. 2/331/191/2019 (далі - Заочне рішення) позовні вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - банк) заборгованість за кредитним договором № 010/17-19/158 від 16.04.2015 року станом на 16.07.2018 року у розмірі 61 813 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 57 909 грн. 99 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 5906 грн. 66 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі - 3903 грн. 76 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 3391 грн. 30 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не знала про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, не отримувала від суду судової повістки, не отримувала від пошти повідомлення, що на її ім`я надійшла рекомендована кореспонденція від суду, і чому так сталося, їй також незрозуміло (може недбалість працівників пошти).

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 не могла ні з`явитися у судове засідання, ні повідомити суд про причини неявки, а підтверджується це матеріалами даної цивільної справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України «1. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.».

Оскільки, як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 була позбавлена можливості прийняти участь у судовому засіданні, зазначає підстави щодо необґрунтованості вимог банку, а відповідно і для скасування заочного рішення.

В заочному рішенні суд зазначає: «Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 61 813 гривень 75 копійок».

На підтвердження розміру заборгованості банк надав суду розрахунок заборгованості.

На думку заявника ОСОБА_1 , виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який би доводив обґрунтованість вимог позивача.

Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З урахуванням того, що банк не надав виписки з особового рахунку ОСОБА_1 , позивач (банк) не довів належними та допустимими доказами наявність у неї заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку.

Зазначеної позиції дійшов Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі № 161/16891/15-ц).

На підставі вищевикладеного просить суд скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 р. по справі № 331/5163/18, пров. 2/331/191/2019 і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судові засідання, які були призначені на 13.08.2019 року, 05.11.2019 року та 21.02.2020 року учасники процесу не з*явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

З матеріалів цивільної справи № 331/5163/18 (провадження № 2/331/191/2019) вбачається, що 07.09.2018 р. Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с. 2-4).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року провадження по справі відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 33)

Проте, ані у встановлений в ухвалі строк, ані пізніше відповідач ОСОБА_1 відзив до суду не подала, і в судові засідання, призначені на 04.03.2019 року та 25.04.2019 року не з`явилася. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали проведенню судового засідання до суду не надходило.

У відповідності до вимог пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 280 ЦПК України судом 25 квітня 2019 року по цій справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повний текст судового рішення складений 25.04.2019 року та направлений відповідачу ОСОБА_1 ( а.с. 67-69, 70).

Також суд бере до уваги, шо встановлені в суді обставини, підтверджені матеріалами справи, спростовують твердження заявника, про те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в суді, адже в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення (особисто ОСОБА_1 ) судових повісток у судові засідання, які призначені на 04.03.2019 року на 11 год. 00 хв. та 25.04.2019 року на 09 год. 30 хв. (а.с.58, 61).

Наведене свідчить про відсутність такої обставини, як неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, що, в свою чергу, унеможливлює скасування заочного рішення по цій справі.

Крім того, слід зазначити, що, як на думку суду, виходячи із суті спірної ситуації та дослідженої в суді та проаналізованої під час ухвалення рішення по цій справі сукупності наданих суду доказів, посилання заявника на обставини, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, викладені по тексту заяви про перегляд заочного рішення, не мають того істотного значення, яке можливо могло б вплинути на інше розв`язання спірної ситуації. Слід також зазначити, що по тексту заяви про перегляд заочного рішення суду заявник посилається на певні обставини, трактує твердження суду, викладені по тексту рішення, надає їм критичні оцінки тощо, а не наводить і не додає до заяви тієї сукупності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як то зазначено у частині першій статті 288 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.04.2019 року по справі № 2/331/191/2019, ЄУН 331/5163/18 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М.В. Антоненко