Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/410/20
Єдиний унікальний №733/870/20
Рішення

Іменем України

11 вересня 2020 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Вовченка А.В.

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про скасування записів Державного реєстру речових прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про скасування записів Державного реєстру речових прав, вказуючи на те, що 17 червня 2005 року між нею та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № 014/4006/74/14203. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки від 17 червня 2005 року, згідно якого вона передала в іпотеку майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 червня 2005 року. 29 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № Z14-2/006-4/48013. З метою забезпечення виконання даних кредитних зобов`язань, між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір іпотеки від 30 листопада 2005 року, згідно якого позивачка передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 25 липня 2003 року. Зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами виконано у повному обсязі та у встановлений договорами строк, про що свідчать листи-повідомлення від 12 серпня 2020 року, якими також відповідач повідомив про припинення договорів іпотеки та надав згоду на зняття заборони з вищевказаного нерухомого майна. Але при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вечер С.М. щодо зняття заборони та іпотеки в Державному реєстрі речових прав з квартири АДРЕСА_1 , позивачці було відмовлено, мотивуючи тим, що відповідно до відомостей з ДРРП записи щодо іпотеки та заборони на дану квартиру були перенесені 24 березня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Кириченко Г.М. з Державного реєстру Іпотек та Державного реєстру заборон в ДРРП в розділ на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0293, яка розташована в АДРЕСА_3 , та належить позивачці на підставі Свідоцтва про право власності серії від 24 березня 2014 року, індексний номер 19418379. Так як реєстрація права власності даної земельної ділянки проводилась державним реєстратором, то приватний нотаріус виправляти помилки чи вносити інші зміни не має права. Відмову щодо припинення обтяження: заборони та іпотеки на квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 отримала від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., яка посвідчувала договір іпотеки від 30 листопада 2005 року. Тобто, державний реєстратор Кириченко Г.М. помилково, в порушення майнових прав позивачки, здійснив електронну реєстрації «заборони» на належне їй майно - земельної ділянки, що перешкоджає останній у здійсненні права на власний розсуд розпоряджатися своїм майном у відповідності до вимог чинного законодавства. На даний час ОСОБА_3 не є державним реєстратором, а Реєстраційна служба Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області ліквідована Постановою КМУ № 17 від 21 січня 2015 року, в зв`язку з чим вирішити вищевказані питання в не судовому порядку не можливо. ОСОБА_1 також стверджує, що будь-які підстави для існування таких обтяжень на належне їй нерухоме майно на даний момент відсутні, у зв`язку з цим і звернулая до суду із зазначеними вимогами.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання , не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав .

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено що 17 червня 2005 року між ОСОБА_1 (а.с.4-5) та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.24-43) було укладено кредитний договір № 014/4006/74/14203 (а.с.13-14).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки від 17 червня 2005 року, згідно якого позивачка передала в іпотеку майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 червня 2005 року (а.с.7,15-16).

29 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № Z14-2/006-4/48013 (а.с.17).

З метою забезпечення виконання даних кредитних зобов`язань, між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір іпотеки від 30 листопада 2005 року, згідно якого позивачка передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 25 липня 2003 року (а.с.6,18).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За частиною 5статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ч. 1ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

У відповідності дост. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами виконано у повному обсязі та у встановлений договорами строк, що підтверджується копією довідки про стан кредиту від 03 квітня 2014 року (а.с.19) та листами - повідомленнями від 12 серпня 2020 року, якими також відповідач повідомив про припинення договорів іпотеки та надав згоду на зняття заборони з вищевказаного нерухомого майна (а.с.20-21).

Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК Українизобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1ст. 182 ЦК Україниправо власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ч.ч.1, 2ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У зв`язку з припиненням іпотечного договору, який був підставою для внесення запису до Єдиного реєстру заборон, запис згідно ч. 2ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягає скасуванню.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вечер С.М. щодо зняття заборони та іпотеки в Державному реєстрі речових прав з квартири АДРЕСА_1 , позивачці було відмовлено, мотивуючи тим, що відповідно до відомостей з ДРРП записи щодо іпотеки та заборони на дану квартиру були перенесені 24 березня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Кириченко Г.М. з Державного реєстру Іпотек та Державного реєстру заборон в ДРРП в розділ на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0293, яка розташована в АДРЕСА_3 . Оскільки реєстрація права власності даної земельної ділянки проводилась державним реєстратором, то приватний нотаріус виправляти помилки чи вносити інші зміни не має права (а.с.22).

Відмову щодо припинення обтяження: заборони та іпотеки на квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 отримала

від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., яка посвідчувала договір іпотеки від 30 листопада 2005 року, так як обтяження по даному нерухомому майну в Державному реєстрі речових прав відсутні, а до реєстрації права власності вищевказаної земельної ділянки остання не має жодного відношення (а.с.23).

На даний час ОСОБА_3 не є державним реєстратором, а Реєстраційна служба Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області ліквідована Постановою КМУ № 17 від 21 січня 2015 року

Судом встановлено, що позивачка являється власницею земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :01:000:0293, яка розташована в АДРЕСА_3 та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 березня 2014 року, індексний номер 19418379 (а.с.8).

Так, з поданих позивачкою ОСОБА_1 документів також вбачається, що відносно даного нерухомого майна - земельної ділянки, державним реєстратором Реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Кириченко Г.М. було здійснено помилкове перенесення вищевказаних заборон щодо належних позивачці квартир з бази даних раніше створеного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під час проведення реєстрації права власності на земельну ділянку, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9-12).

Хоча ніяких зобов`язань, які б могли слугувати підставою для такого обтяження, позивачка на даний час не має, ніяких доказів щодо цього суду відповідачем не надано.

Частиною 2статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно дост. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Позовні вимоги про скасування заборони відчуження предмета іпотеки і вилучення відповідного Запису з Єдиного реєстру заборон кореспондуються зі ст. 16 Цивільного кодексу України, якою передбачено, зокрема, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення дії, яка порушує право.

Відповідно дост.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Враховуючи вищевикладене та те, що кредитні договори № 014/4006/74/14203 від 17 червня 2005 року та № Z14-2/006-4/48013 від 29 листопада 2005 року виконані в повному обсязі, в зв`язку з чим договори іпотеки припинили свою дію, будь-які претензії з боку відповідача відсутні, а наявність заборон на належне позивачці нерухоме майно, порушує її права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. При цьому, беручи до уваги зміст наданих приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу відповідей щодо неможливості вчиняти дії щодо припинення обтяження, суд приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту в обраний нею спосіб шляхом скасування записів за рішенням суду.

Керуючись ст.ст.6-13,81,274,258,259,263-265,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,20,182,317,319,321 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про скасування записів Державного реєстру речових прав задовольнити.

Скасувати записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

-запис про іпотеку № 5080486 від 06 липня 2005 року;

-запис про іпотеку № 5080523 від 30 листопада 2005 року;

-запис про обтяження № 5080405 від 30 листопада 2005 року;

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», адреса знаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, .

Повне рішення складено 11 вересня 2020 року.

Суддя А. В. Вовченко