У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

07.09.2020 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), заінтересована сторона Черкаська обласна державна адміністрація (департамент захисту населення) адреса: вул. Максима Залізняка 10, м. Черкаси, індекс 18036, , тел./факс , e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_2), Озірнянська сільська рада (адреса: с. Озірна, Звенигородський район, Черкаська область, індекс 20226, , засоби зв`язку, електронна пошта та адреса невідомі) про встановлення факту проживання на певній території,-

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла вказана заява, в якій заявник просить встановити факт її проживання без реєстрації по АДРЕСА_2 з 01.07.1987 року по 31.08.1987року, з 27.06.1988 року по 30.08.1988 року, з 29.06.1989 року по 30.08.1989 року.

Як вбачається з матеріалів справи заявниця має статус особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4). Даного статусу вона не позбавлена. Заявниця зазначає, що встановлення даного факту необхідне їй для переоформленні чорнобильського посвідчення Черкаською ОДА на посвідчення нового зразка.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у ч. 1ст. 315 ЦПК України.

Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

З матеріалів заяви вбачається, що заявлені ОСОБА_1 вимоги ґрунтуються на положеннях ст.ст.11,14,55 Закону України від 28 лютого 1991 р. № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі - Закон № 796-XII).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у правових висновках, викладених у постанові від 10.04.2019 року у справі № 162/760/17 заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не можуть розглядатися судами.(п.31)

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 15 Закону № 796-XIIпідставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.(п.32)

Отже, законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить заявник. Тому заявник має можливість одержати документ, що засвідчує цей факт, звернувшись до вищевказаних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.(п.33)

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що перекладання на суд функцій такого органу суперечить вимогам закону.

Крім того, встановлення даного факту не може мати юридичне значення, тобто від нього не може залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, оскільки заявниця має статус особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4). Даного статусу вона не позбавлена.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання в с. Озірна не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суддя відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявниці, що в разі її незгоди із відмовою у переоформленні посвідчення, вона має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства на дії та рішення суб`єкта владних повноважень до Черкаського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353, 354, 355 ЦПК України,-

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 186, ст. ст.293, 294, 353 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), заінтересована сторона Черкаська обласна державна адміністрація (департамент захисту населення) адреса: вул. Максима Залізняка 10, м. Черкаси, індекс 18036, , тел./факс , e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_2), Озірнянська сільська рада (адреса: с. Озірна, Звенигородський район, Черкаська область, індекс 20226, , засоби зв`язку, електронна пошта та адреса невідомі) про встановлення факту проживання на певній території.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутись до суду з відповідним позовом в порядку КАС України.

Заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І. Сакун