"02" вересня 2020 р. Справа № 363/2967/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Петранюк П.Д., за участі представників заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересовані особи - Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 ,

встановив:

представник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням суду міста Ровіго, Італійська Республіка від 18.07.2018 року паном ОСОБА_10 , який народився в Барга (провінція Турину ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , усиновлено ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лютіж (Київська область, Україна), яка, якщо не встановлено інше, відповідно до ст. 299 Цивільного кодексу (Італія) набуває прізвища усиновителя ОСОБА_3 , яке зазначається перед її власним прізвищем.

Оскільки вказане рішення підлягає виконанню в частині внесення компетентним органом державної реєстрації актів цивільного стану України змін до актового стану про народження заявниці, просить визнати вказане рішення на території України та зобов`язати Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .

В суді представники ОСОБА_3 просили про задоволення клопотання з викладених у ньому підстав.

Представник заінтересованої особи Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду не прибула та про причини своєї неявки суду не повідомила.

Згідно ч. 5 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Заслухавши представників заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лютіж, Вишгородського району Київської області народилася ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 повторно виданого 17 серпня 2011 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Як вбачається із вказаного свідоцтва та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № від 16 січня 2020 року батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 1996 року ОСОБА_9 та ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3 . Стягнуто на користь дитячого закладу аліменти на утримання дочки з ОСОБА_9 в розмірі ј частини та з ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частину заробітку щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько ОСОБА_3 - ОСОБА_9 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_2 повторно виданим 07 вересня 2017 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Згідно заяви від 06 вересня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Н.М., ОСОБА_4 надала свою згоду на удочеріння ОСОБА_3 громадянами Італійської республіки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

18.07.2018 року судом міста Ровіго, Італійська Республіка ухвалено рішення про усиновлення паном ОСОБА_10 , який народився в Барга (провінція Турину ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лютіж (Київська область, Україна), яка, якщо не встановлено інше, відповідно до ст. 299 Цивільного кодексу (Італія) набуває прізвища усиновителя ОСОБА_3 , яке зазначається перед її власним прізвищем та про внесення відповідно до ст. 314 Цивільного кодексу (Італія) відповідних змін до актового запиту про народження, складеного компетентним органом державної реєстрації актів цивільного стану в с. Лютіж (Київська область, Україна).

Відповідно до ст. 327 Цивільного процесуального кодексу Італії вказане рішення набрало законної сили 01 березня 2019 року.

Як вбачається з листа Вишгородського районного суду Київської області №01-15/120/2020 від 10 серпня 2020 року згідно даних автоматизованої системи документообігу суду у період з 2012 року на станом на 10 серпня 2020 року цивільна справа про відновлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 в провадження Вишгородського районного суду не надходила.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

25 січня 1979 року керуючись взаємним прагненням зміцнити дружні зв`язки між народами Радянського Союзу Соціалістичних Республік та Італійської Республіки, що підтверджують бажання об`єднати зусилля для подальшого розвитку плідної співпраці у сфері правової допомоги сторони уклали Конвенцію між Союзом Радянських Соціалістичних Республік та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах №4210, що ратифікована Президією Верховної ради СРСР 06 травня 1986 року.

Згідно ст. 19 Конвенції кожна з Договірних Сторін визнає судові рішення, які набрали законної сили, в цивільних (в тому числі сімейних) справах, ухвалені компетентними судами на території іншої Договірної Сторони.

Сторони визнають рішення про встановлення батьківства, встановлення опіки, піклування та про усиновлення, а також їх скасування, ухвалені компетентними установами СРСР та відповідні рішення ухвалені в порядку добровільної юрисдикції італійськими судами. Рішення згадані в ч. 2 ст. 19 Конвенції мають на території договірної сторони де вони визнаються, таку саму юридичну силу як і рішення Договірної Сторони, компетентні органи якої, їх ухвалили.

Відповідно до ст.ст. 6 та 7 Закону України «Про правонаступництво України» Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Як вбачається із роз`яснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України, суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державною, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. У даний час є чинними, зокрема, такі міжнародні договори з цього питання, які уклала Україна або до яких вона приєдналась - Конвенція між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 25 січня 1979 року.

Відповідно до п.п. е) п. 3 Постанови згідно із Законом від 12 вересня 1991 року «Про правонаступництво України», нотами України, надісланими в січні 1994 року до посольств іноземних держав, з якими у СРСР були двосторонні договори про правову допомогу, про застосування цих договорів щодо України, поки обидві сторони не домовляться про інше, а також відповідно до Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів від 23 серпня 1978 року, яка набула чинності для України 6 листопада 1996 року і передбачає, що двосторонній міжнародний договір, який у момент правонаступництва держав був чинним щодо території, що є об`єктом правонаступництва, вважається чинним між новою незалежною державою та іншою державою - учасницею, коли вони чітко про це домовилися або внаслідок їх поведінки вони повинні вважатись такими, що висловили зазначену домовленість, в Україні застосовуються положення таких міжнародних угод СРСР.

Таким чином, Конвенція між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 25 січня 1979 року є чинною у взаємовідносинах між Італійською Республікою та Україною, яка є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 69 Закону України «Про міжнародне приватне право» усиновлення та його скасування регулюються особистим законом дитини та особистим законом усиновлювача. Якщо усиновлювач - подружжя, яке не має спільного особистого закону, то застосовується право, що визначає правові наслідки шлюбу. Здатність особи бути усиновлювачем визначається відповідно до її особистого закону. Правові наслідки усиновлення або його припинення визначаються особистим законом усиновлювача.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Усиновлювачами заявниці є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є громадянами Італійської Республіки, особистим законом яких є закон Італійської Республіки, відтак їхня здатність бути усиновлювачами визначається італійським законодавством.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Рішення щодо усиновлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_3 постановлено судом міста Ровіго в межах його компетенції, ніким не оскаржувалося та набрало законної сили, яке не суперечить чинному законодавству України, а тому може бути виконане на території України.

Згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 СК України якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, відомості про народження фізичної особи та її походження, зокрема усиновлення, підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року №1064.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2.16.1. вищевказаних Правил Відповідно до рішення суду про усиновлення в актовому записі про народження змінюються відомості щодо батьків, дитини, у тому числі дати та місця її народження, дати державної реєстрації народження. У разі зміни рішенням суду про усиновлення дати народження дитини дата державної реєстрації народження може бути також змінена за заявою особи, зазначеної у рішенні суду, або уповноваженої нею особи.

Як передбачено п. 1.1 вищевказаних Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1 (зокрема Головне територіальне управління юстиції у Київській області), як юридичні особи публічного права, яким були підвідомчі відділи державної реєстрації актів цивільного стану, ліквідуються, і натомість утворюються міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2 (зокрема Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до п. 3 абз. 1 вищевказаної Постанови територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з п. 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції.

Згідно абз.3 п. 3 Постанови міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1.

Відтак внести зміни до актового запису №3, складеного 06.01.1988 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, зареєстрований в реєстрі 29.04.2010 року за №9 слід зобов`язати Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, суддя доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, що необхідно останній для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження її усиновлення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 260, 471-473 ЦПК України,

ухвалив:

визнати на території України рішення суду міста Ровіго, Італійська Республіка від 18.07.2018 року про усиновлення паном ОСОБА_10 , який народився в Барга (провінція Турину ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лютіж (Київська область, Україна), яка, якщо не встановлено інше, відповідно до ст. 299 Цивільного кодексу (Італія) набуває прізвища усиновителя ОСОБА_3 , яке зазначається перед її власним прізвищем.

Зобов`язати Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести наступні зміни до актового запису №3, складеного 06.01.1988 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, зареєстрований в реєстрі 29.04.2010 року за №9:

-змінити запис прізвища « ОСОБА_3 » на прізвище « ОСОБА_3 »;

-виключити з реєстру запис по-батькові « ОСОБА_3 »;

-в записі реєстру «мати - ОСОБА_4 » змінити на « ОСОБА_11 »;

-в записі реєстру «дата народження матері ІНФОРМАЦІЯ_8 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

-в записі «національність матері - українка» змінити на «італійка»;

-в записі «місце проживання матері - АДРЕСА_2» змінити на «АДРЕСА_1 »;

-в записі реєстру «батько - ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_10 »;

-в записі «дата народження батька -ІНФОРМАЦІЯ_5 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_10 »;

-в записі «національність батька - українець» змінити на « італієць »;

-в записі «місце проживання батька - АДРЕСА_2 » змінити на « АДРЕСА_1 »;

-внести інформацію щодо підстави усиновлення;

-всі інші особисті дані ОСОБА_3 залишити без змін.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя