Ухвала

10 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 520/15496/19

провадження № 61-13053ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (далі - ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України») про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та компенсації втрати частини заробітної плати

за період з 05 травня 2017 року по 08 січня 2019 року (без врахування сплати податків та обов`язкових платежів) у розмірі 110 508 грн 26 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року позов про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на користь

ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2017 року про поновлення на роботі у справі № 520/9267/16-ц за період з 05 травня 2017 року по 08 січня 2019 року (без врахування сплати податків та обов`язкових платежів)

у розмірі 53 779 грн 02 коп. Стягнуто з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 12 338 грн 31 коп.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу

ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня

2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до

ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати відмовлено.

28 серпня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу (надійшла 01 вересня 2020 року)

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, у якій заявник просить рішення суду першої інстанції залишити в силі в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 12 338 грн 31 коп., а рішення суду апеляційної інстанції змінити в частині визначення розміру середнього заробітку.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У вказаній справі ціна позову становить 110 508 грн 26 коп., яка станом

на 1 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної

інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси

від 03 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович