Справа № 694/1056/20 Провадження №2/694/405/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08.09.2020 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 : Паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 31.08.2011р. Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Тел. НОМЕР_3 ; Електронна пошта та інші засоби зв`язку відсутні) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт №№ НОМЕР_5 . Дата видачі 23.10.1996р., орган видачі - 7117, тел. НОМЕР_6 , інші засоби зв`язку відсутні) про розірвання шлюбу та зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач також просить звільнити його від сплати судового збору.

Положеннями ч.ч. 1, 3ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно дост. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, при цьому,статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «JedamskiandJedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з урахуванням наданих ним доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що позивачем не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість повної сплати ним судового збору.

З огляду на викладене, суддя вважає, що в даному випадку підстав для звільнення від сплати судового збору немає, в зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Разом з тим, пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме:

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу, про зменшення розміру аліментів на дитину та звільнення від сплати аліментів на дружину.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що станом на день подачі позову становить 840 грн. 80 коп.

Враховуючи, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, тому необхідно сплатити вказану суму за кожну вимогу, що становить 2522.40 грн. (840,80 грн. + 840.80 грн. +840.80 грн.).

Вказану суму судового збору необхідно сплатити за такими реквізитами: Отримувач коштів УК у Звен.р-н/Звенигород.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37864724, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0023100, Код класифікації доходів бюджету 22030101,призначення платежу: судовий збір у цивільній справі із зазначенням номера справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК Україниякщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху як неналежно оформлену, а позивач повинен в 10 ти-денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Керуючись, ст.ст.95,175,177,185,258,260,261 ЦПК України,

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 : Паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 31.08.2011р. Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Тел. НОМЕР_3 ; Електронна пошта та інші засоби зв`язку відсутні) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт №№ НОМЕР_5 . Дата видачі 23.10.1996р., орган видачі - 7117, тел. НОМЕР_6 , інші засоби зв`язку відсутні) про розірвання шлюбу та зменшення розміру аліментів - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.3ст. 185 ЦПК України,якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві. Водночас, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакун