Єдиний унікальний номер 722/1969/19
Номер провадження 2/722/89/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Посилалася на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

За цією адресою також зареєстрований її зять ОСОБА_2 , хоча фактично в зазначеному будинку не проживає з 2011 року.

Будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею та відповідачем стосовно проживання в її будинку не існує. Такі дії порушують її права як власника вказаного будинку. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у позивачки виникають труднощі з оформленням субсидії.

Просила суд визнати ОСОБА_2 , 1971 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання представник позивачки - адвокат Радамовський М.М., подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, однак до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов.

За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З досліджених судом письмових доказів встановлено наступні обставини:

Згідно копій технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2011 року, Витягу про державну реєстрацію прав №31537159 від 04.10.2011 року ОСОБА_1 є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Довідкою №3310 від 25.11.2019 року, виданою виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області підтверджується, що сім`я ОСОБА_1 складається з: онука ОСОБА_3 , 1997 року народження, онуки ОСОБА_4 , 2004 року народження та зятя ОСОБА_2 , 1971 року народження.

Актом, складеним 12.11.2019 року депутатом Вашковецької сільської ради Гуцу Н.П. , спеціалістом з питань соцзахисту населення сільської ради ОСОБА_6, в присутності власника будинку ОСОБА_1 , яка зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджується, що ОСОБА_2 , 1971 року народження в зазначеному будинку зареєстрований, але фактично з 2011 року по даний час не проживає.

З копії рішення виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №136 від 13.11.2019 року встановлено, що на звернення ОСОБА_1 до виконавчого комітету сільської ради щодо зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , позивачці було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.6, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1971 року народження, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , 1971 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 - понесені нею судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Унгурян С.В.