"09" вересня 2020 р.
Справа №150/665/19
Провадження №2/150/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., при секретарі Жмуд Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та про визнання в порядку спадкування права на 1/2 частини земельної частки (паю), та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визнання права на Ѕ частини земельної частки (паю) в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом до Виконавчого комітету Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.12.2019 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи у зв`язку з необхідністю виконання завдань підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та про визнання в порядку спадкування права на 1/2 частини земельної частки (паю).

Ухвалою суду від 08.07.2020 прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та вирішено розглядати із первісною позовною заявою ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та про визнання в порядку спадкування права на 1/2 частину земельної частки (паю).

Первісний та зустрічний позов мотивовані тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги у встановлений законом строк та порядку звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини за законом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 , відтак, до них перейшли усі права та обов`язки, які належали їхній матері на момент смерті. Однак, на час відкриття спадщини і видачі свідоцтв про право на спадщину, спадкоємцям не було відомо про наявність у їхньої матері права на земельну частку (пай), площею 3,3895га на території земель Бабчинецької сільської ради. Право ОСОБА_5 на земельну ділянку (пай) підтверджується довідкою виконавчого комітету Вила-Ярузької сільської ради та державним актом на право колективної власності на землю КСП «Нива України», в додатку до якого ОСОБА_5 включено в списки громадян, які мають право на земельну ділянку за № НОМЕР_1 , однак, не встигла оформити право власності на земельний пай. Відтак, позивачі вважають, що до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках перейшло право на земельний пай, тобто по Ѕ частині.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який за життя зробив заповіт на належні йому садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані в садовому кооперативі «Садовод» Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області своєму синові ОСОБА_3 . ОСОБА_3 прийняв спадщину на майно, яке заповів йому батько, про що було видано свідоцтво про право на спадщину, та подав заяву в нотаріальну контору про відмову від спадщини до майна, яке не охоплено заповітом. Також заяву про відмову від спадщини за законом подала дружина померлого - ОСОБА_6 . ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак, отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів а земельну частку(пай).

З огляду на викладене, позивачі за первісним та зустрічним позовами просять визнати за ними в порядку спадкування право на Ѕ земельної частки (паю), площею 3,3895га, який знаходиться на землях Бабчинецької сільської ради, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Окрім того, позивачем за первісним позовом заявлено позовну вимогу про встановлення факту, а саме, що запис на ім`я ОСОБА_7 в списку громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Нива» належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Сторони та третя особа в судові засідання не зявились, відповідачі за первісним і зустрічним позовами та третя особа позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення, подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічні позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Рені Одеської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_7 заведено спадкову справу (а.с.35-54), з якої вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги у встановлений законом строк та порядку звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 .

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

З копії спадкової справи заведеної до майна померлої ОСОБА_7 слідує, що спадкодавець ОСОБА_7 по своїй смерті залишила заповіт, відповідно до якого заповіла по Ѕ частині належного їй будинку в с.Букатинка і предметів звичайної обстановки і вжитку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відтак, до них перейшли усі права та обов`язки, які належали їхній матері на момент смерті щодо визначеного в заповіті майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Довідкою виконавчого комітету Вила-Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області за №472 від 24.06.2011, копією із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області (с.Вила-Ярузькі «Нива України» - запис №166 сертифікат серії ВН №025794), а також державним актом на право колективної власності на землю КСП «Нива України», в додатку до якого ОСОБА_7 включено в списки громадян, які мають право на земельну ділянку за № НОМЕР_1 , доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_7 входило також право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нива України» с.Вила -Ярузькі Чернівецького району Вінницької області, площею 3,35 умовних кадастрових гектара.

Окрім того, в подальшому, вже після смерті ОСОБА_7 була включена у списки громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Нива України» (додаток до розпорядження голови Чернівецької районного державної адміністрації від 25.05.2005р. №129) - а.с.56-57.

Однак, ОСОБА_7 не отримувала сертифікату на право на земельну ділянку (пай) -запис №166 сертифікат серії ВН №025794, що підтверджується відсутністю її підпису як власника сертифіката у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області, відтак, документ, який би підтверджував право спадкодавця на належний пай у спадкодавця та у спадкоємців відсутній.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР).

Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Свідоцтвами про народження та укладення шлюбу суду доведено право ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_7 як дітей. Доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом матеріали спадкової справи не містять.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Із заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , поданої до Чернівецької державної нотаріальної контори вбачається, що вказані особи прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом вступу в управління спадковим майном. Також факт прийняття спадщини вказаними особами підтверджується довідкою виконавчого комітету Вила-Ярузької сільської ради за №353 від 14.06.2000року.

Таким чином, з 07 березня 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нива України» с.Вила-Ярузькі, площею 3,3895 гектара, в рівних частинах, тобто по одній другій кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Як вбачається зі спадкової справи (а.с.91-136), заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , такий за життя зробив заповіт на належні йому садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані в садовому кооперативі «Садовод» Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області своєму синові ОСОБА_3 . ОСОБА_3 прийняв спадщину на майно, яке заповів йому батько, про що було видано свідоцтво про право на спадщину, та подав заяву в нотаріальну контору про відмову від спадщини до майна, яке не охоплено заповітом. Також заяву про відмову від спадщини за законом подала дружина померлого - ОСОБА_6 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшло, в т.ч. і право на Ѕ земельної частки (паю), яке він успадкував після смерті його матері ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак, отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майна та наявність розбіжностей у свідоцтві про смерть, де у графі «громадянка» записано « ОСОБА_5 », з списком громадян-власників земельних сертифікатів, де вона записана як « ОСОБА_7 », стало підставою для звернення ОСОБА_1 із первісним позовом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 як його донька і має право спадкувати у першій черзі за законом (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

У ч. 1 ст. 1268 зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч.ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із спадкової справи, 04 грудня 2018 року ОСОБА_6 (дружина померлого ОСОБА_4 ) подала нотаріусу заяву пр відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 . 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. 25 лютого 2019 року ОСОБА_3 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті його батька - ОСОБА_4 .

Відтак, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відтак, вважається такою, що прийняла спадщину.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується на те, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

По наявних у справі доказах судом зясовано, що ОСОБА_4 фактично успадкував майно після смерті матері - ОСОБА_7 , тобто таке майно вважається належним йому, однак не встиг його оформити у визначеному законодавцем порядку, у звязку із смертю.

Водночас факт того, що батько позивача за первісним позовом за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті своєї матері, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, до ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , перейшло право на Ѕ земельної частки (паю), однак, позивач за первісним позовом позбавлений можливості оформити спадщину на вказану частину земельної частки (паю) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, а також те, що померла ОСОБА_7 за життя отримала право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) по Ѕ частині кожній, що належала померлій ОСОБА_7 та розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвищу, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що запис на ім`я ОСОБА_7 в списку громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Нива України» належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини після смерті свого батька.

Судові витрати за розгляд справи, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77,78, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та про визнання в порядку спадкування права на 1/2 частини земельної частки (паю), - задоволити.

Встановити факт, що запис на ім`я ОСОБА_7 в списку громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Нива України» належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право на Ѕ частину земельної частки (паю), площею 3,3895га, яка знаходиться на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 свого батька ОСОБА_4 , який прийняв це право у спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_5 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визнання права на Ѕ частини земельної частки (паю) в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право на Ѕ частину земельної частки (паю), площею 3,3895га, яка знаходиться на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, і належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення/прийняття.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Б. Б. Кушнір