Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2020 Справа №607/4502/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

за участю секретарів с/з Субчак Г.Я.,Грабської Ю.І., Зубко О.Я., Крупи О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

встановив:

Позивач ПАТ «Універсал банк» звернулось в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 80 716,24доларів США, з яких: по Індивідуальній угоді №ВL2517/ВL2517-К від 16.04/2008р. в сумі 30 126,81 доларів США, а саме: суму дострокового стягнення заборгованості - 26449,52доларів США; прострочену заборгованість за кредитним договором - 510,79 доларів США; прострочену заборгованість зі сплати відсотків - 3166,26 доларів США; підвищені відсотки - 0,24доларів США.; по Індивідуальній угоді №BL2517/BL25609-K L+ від 16.04.2008р. борг в сумі 50589,43доларів США, що складається з: суми дострокового стягнення заборгованості - 44869,60доларів США, простроченої заборгованості за кредитним договором 351,05 доларів США; простроченої заборгованості зі сплати відсотків - 5367,92доларів США; підвищених відсотків, які становлять - 0,86доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно Генерального договору №ВL2517 з Додатком 1 від 15.04.2008р. з відкриттям кредитної лінії (надалі - Генеральний договір) ОСОБА_1 отримала у Публічному акціонерному товаристві "Універсал Банк" (правонаступник ВАТ «Універсал ») кредитні кошти в сумі 100 000,00 доларів США з терміном їх повернення до 01.04.2028р. (Цільове використання коштів: споживчі потреби)

Генеральним договором в п.п. 1.1.1. передбачено, що порядок надання, сума строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах Генерального договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього Договору.

На виконання умов п.п. 1.1.1. Генерального договору було укладено Індивідуальну угоду № 2517/ВL2517-К від 16.04.2008р. з Додатками 1, 2 (надалі - Індивідуальна угода 1) до Генерального договору, згідно якої встановлено процентну ставку в розмірі 11,50% річних та видано кредитні кошти в сумі 30000доларів США в межах ліміту Генерального договору.

У випадку користування кредитом понад встановлений строк (прострочення) Відповідачу встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі 23,00% річних (п.п. 3.2. Індивідуальної угоди).

Порядок погашення сплати процентів та тіла кредиту встановлено відповідно до п.п. 2.2. Індивідуальної угоди та Графіку погашення (Додатку №1 до Індивідуальної угоди 1). Для надання кредиту Відповідачу було відкрито кредитну лінію та для отримання кредитних коштів та сплати платежів відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_1 USD. (п. 1 Додатку №2 до Індивідуальної угоди 1). Погашення та надання кредиту здійснюється згідно щомісячних графіків (згідно Додатку №1 до Індивідуальної угоди 1)

На виконання умов п.п. 1.1.1. Генерального договору було укладено Індивідуальну угоду №BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008р. з Додатком 1 (надалі - Індивідуальна угода 2) до Генерального договору, згідно якої встановлено процентну ставку в розмірі 14% річних (п.п. 5.1. Індивідуальної угоди 2) та видано кредитні кошти в сумі 70 000,00доларів СШАв межах ліміту Генерального договору.

У випадку користування кредитом понад встановлений строк (прострочення) Відповідачу встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу (п.п. 5.2. Індивідуальної угоди 2). Порядок погашення сплати процентів та тіла кредиту встановлено відповідно до п.п. 2.3. Індивідуальної угоди 2. Так, Відповідачем другого робочого дня кожного поточного місяця мають бути сплачені проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Генерального договору та цієї угоди. Всю суму кредиту Відповідач зобов`язався повернути не пізніше 01.04.2028р. Для надання кредиту Відповідачу було відкрито кредитну лінію та для отримання кредитних коштів та сплати платежів відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_2 USD. (п.п. 1 Додатку №1 до Індивідуальної угоди 2).За період обслуговування Відповідача було укладено додаткові угоди між Позивачем та Відповідачем та внесено зміни до Генерального договору: Додаткову угоду 1 від 29.05.2014 р., Додаткову угоду 2 від 04.11.2010 р., Додаткову угоду 3 від 29.05.2014 р., Додаткову угоду 4 від 29.05.2014р., Додаткову угоду 5 від 27.11.2014 р., Додаткову угоду 6 від 27.11.2014 р., Додаткову угоду 7 від 22.02.2012р., Додаткову угоду 8 від 13.03.2014 р., Додаткову угоду 9 від 09.06.2015 р., Додаткову угоду 10 від 05.06.2015 р., Додаткову угоду 11 від 05.06.2015 р., Додаткову угоду 12 від 05.06.2015 р.

Представник позивача у позовній заяві зазначає, що взяті на себе зобов`язання за Генеральним договором та додатковими угодами Відповідач не виконує. В обумовлені терміни кредитні кошти за Генеральним договором та Індивідуальними угодами не повертає, щомісячну сплату відсотків за користування кредитом не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості. За Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р., починаючи з 01.08.2015р. Відповідач фактично припинив погашення кредиту та відсотків, які повинен був сплачувати відповідно до Додатку 1 до Додаткової угоди 11. Невиконання Відповідачем умов Генерального договору та Додаткових угод, сплати основного боргу відповідно до графіків погашення надало право Позивачу на дострокове повернення кредиту з відповідача. Згідно п.п. 6.1. Генерального договору, у разі порушення умов Генерального договору інших додаткових угод Позивач має право достроково вимагати повернення кредиту.

На забезпечення виконання зобов`язань по Генеральному договору між Позивачем та ОСОБА_2 укладено Договір поруки б/н від 05.06.2015р., за умовами якого поручитель зобов`язується перед Позивачем відповідати за невиконання Відповідачем в повному обсязі зобов`язань, що випливають із Генерального договору та додаткових угод.

На забезпечення виконання зобов`язань по Генеральному договору між Позивачем та ОСОБА_3 укладено Договір поруки б/н від 05.06.2015р.), за умовами якого поручитель зобов`язується перед Позивачем відповідати за невиконання Відповідачем в повному обсязі зобов`язань, що випливають з Генерального договору та додаткових угод.

З метою досудового врегулювання відносин з Відповідачами, у зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань за Генеральним договором та Додатковими угодами Відповідачам були надіслані вимоги:

- Відповідачу ОСОБА_1 дві Вимоги від 05.11.2015р. за Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL25609-КL+ 16.04.2008р. та Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р (рекомендованимлистом з повідомленням про вручення від 09.11.15р).;

- Відповідачу ОСОБА_2 дві Вимоги від 05.11.2015р. за Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL25609-КL+ 16.04.2008р. та Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р (рекомендованимлистом з повідомленням про вручення від 09.11.15р.);

- Відповідачу ОСОБА_3 дві Вимоги від 05.11.2015р. за Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL25609-КL+ 16.04.2008р. та Індивідуальною угодою №ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р (рекомендованимлистом) з повідомленням про вручення від 09.11.15р.:

про сплату прострочених відсотків та основного боргу з попередженням про вжиття заходів у судовому порядку по стягненню боргу у разі невиконання вимог. Незважаючи на отримані повідомлення Відповідачами сплата боргу не здійснюється та сума боргу продовжує зростати.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить суд позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів 80716.24 доларів США.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 28.04.2016 року заяву публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі № 607/4502/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Унівресал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту задоволено частково, накладено арешт на 81/100 частки домоволодіння будівлі торгово-побутового комплексу з надвірними спорудами, загальною площею 740,3 кв.м., житловою площею 93,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер майна 52), накладено арешт на 19/100 частки домоволодіння будівлі торгово-побутового комплексу з надвірними спорудами, загальною площею 740,3 кв.м. житловою площею 93,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер майна 18197106).

28.09.2016 року ухвалою суду призначено по справі №607/4502/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту судову бухгалтерську експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

22.06.2017 року у зв`язку з незадоволенням клопотання про надання додаткових документів для дослідження та неповною оплатою за проведення судово-економічної експертизи матеріали цивільної справи №607/4502/16-ц повернені суду без виконання.

В подальшому в процесі судового розгляду 05.11.2018 р. представником позивача було подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, де вказано, що враховуючи той факт, що між Позивачем та Відповідачами не врегульовано питання щодо добровільного погашення заборгованості за Генеральним договором №L2517 з Додатком 1 від 15.04.2008р. та на виконання умов якого укладеними Індивідуальними угодами №ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р. та №ВL2517/ВL25609-КL+ від 16.04.2008р., ПАТ «Універсал Банк» на правах Позивача збільшує позовні вимоги та просить стягнути солідарно з відповідачів суму простроченої заборгованості в розмірі 111 487,28 доларів США, з яких за Індивідуальною угодою № ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008 р.: прострочена заборгованість по кредиту - 3 306,53 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 23 653,78 доларів США;відсотки - 12 756,92 доларів США; підвищені відсотки - 1 041,93 доларів США; За Індивідуальною угодою №BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008 р.; прострочена заборгованість по кредиту - 4 592,42доларівСША;сума дострокового стягнення кредиту - 40 628,23 доларів США; відсотки - 23 740,52 доларів США; підвищені відсотки - 1 766,95 доларів США, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 47181.04 грн.

19.11.2018р. відповідачем ОСОБА_2 подано суду заперечення, з яких вбачається, що на думку відповідача, договір поруки від 05.06.2015 р., укладений між ним та позивачем містить третейське застереження. Вказав, що пунктом 5.4 даного договору передбачено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв`язку із ним,або випливають з нього підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду. Вважає, що між ПАТ «Універсал Банк» та позивачем укладено угоду про передачу спору на вирішення третейського суду. Посилається на постанову Верховного судувід 15 листопада 2017 року у справі №752/9072/16-ц, де судом зроблено правовий висновок, що якщодоговір поруки містить третейське застереження, то спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором, про виконання зобов`язань за яким останній поручився, підвідомчий третейському суду.Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди» (ч.1 цієї статті доповнено п.14 згідно із законом №2983-УІ) третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Споживачем, права якого захищаються на підставі закону «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Вказує, що порука є способом забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають із кредитного договору.

Поручитель, за змістом договору поруки, не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника в договорі споживчого кредиту, тобто споживача.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії. Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому в цих правовідносинах на нього не поширюється дія закону «Про захист прав споживачів». З огляду на наведене вище, ОСОБА_2 просить суд залишити без розгляду позов про стягнення з нього заборгованості ОСОБА_1 за Генеральним договором № ВL 2517 від 15.04.2008 р.

20.11.2018 р. відповідач ОСОБА_3 подала до суду заперечення, які за змістом та мотивами аналогічні запереченням відповідача ОСОБА_2

20.12.2018 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов у зв`язку з уточненням (збільшенням) позивачем своїх позовних вимог, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не погоджується з вимогами позивача, вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 3.11.2015 року позивач направив на її адресу вимоги про погашення заборгованості за генеральним договором № ВL 2517 від 15/04/2008р., які одержані нею 9.11.2015року. У вказаних повідомленнях позивач зазначив, що у випадку невиконання нею цих вимог термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги.Отже, банк змінив кінцевий термін погашення наданих їй кредитів і такий строк настав 10.12.2015 року. Таким чином, починаючи з 10.12.2015року банк не мав права нараховувати їй строкові відсотки за користування кредитом в розмірах передбачених кредитним договором.Поданий позивачем розрахунок суми боргу не відповідає умовам графіків погашення, що є невід`ємними додатками до додаткових угод від 5.06.2015року. Позивач просить стягнути двічі з неї та інших відповідачів судовий збір в сумі 47181,04 грн., що є неприпустимим, по-перше, у зв`язку із невірним визначенням суми судового збору, а по-друге, у зв`язку із його подвійним стягненням .Крім того сума сплаченого позивачем судового збору є більшою за розмір встановлений Законом України "Про судовий збір". Окрім того, виконання зобов`язань за генеральним договором №ВL 2517 від 15.04.2008р. забезпечено договором іпотеки від 16.04.2008р., за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку,що знаходяться за адресу м.Яремче с.Яблуниця участок Довгий Грунь буд 4756. Розрахунок суми боргу, яка заявлена до стягнення підписаний особою,чиї повноваження не підтверджені. Таким чином, зазначений розрахунок не можна вважати належним та допустимим доказом у справі. Позивачем не надано належні та допустимі докази фактичної видачі їй кредиту у сумах, визначених у індивідуальних угодах та в розрахунках. У якості доказів позивачем надано копії меморіальних ордерів лише на 46000 доларів США. Крім цього, у наданому позивачем розрахунку суми заборгованості по індивідуальній угоді №2 вказано,що кредит видано 19.04.2008 р.,однак згідно наданих копій меморіальних ордерів видача відбувалась: 19.05.2008р., 02.06.2008р, 12.06.2008р., 2.07.2008р.,08.09.2008р.,19.09.2008р.,30.09.2008р,7.10.2008р. З представленого розрахунку неможливо встановити чи враховано при розрахунку суми відсотків за користування кредитом та обставина, що кредит виданий не в повній сумі та видача цієї суми відбувалася частинами. Окрім того, із представленого позивачем розрахунку вбачається,що ОСОБА_1 за весь період користування кредитом погашено: за індивідуальною угодою №2: по основній сумі кредиту 180,35 доларів США, по відсотках-43021,55 доларів США, За індивідуальною угодою №1: по основній сумі кредиту -3039,69 доларів США, по відсотках -24706,38 доларів США.Отже, зазначене, на думку ОСОБА_1 , вказує на те, що всі кошти, які сплачувалися ОСОБА_1 , направлялися банком в основному на погашення відсотків з метою одержання прибутку.

Однак, пунктом 1.3.6 Генеральної угоди від 15.04.2008 року було передбачено, що якщо одночасно існує заборгованість за одним та/або декількома кредитам, то у першу чергу за вищевказаною черговістю здійснюється погашення грошових зобов`язань Позичальника,які мають найвищу дату утворення. З наданих позивачем розрахунків вбачається,що кредит за індивідуальною Угодою №1 видано 17.04.2008р., а за індивідуальною угодою №2 19.04.2008р. Отже, найвищою датою утворення є заборгованість за індивідуальною угодою №1 і відповідно вона підлягала погашенню в повному обсязі при поступленні грошових коштів. Із представленого позивачем розрахунку видно,що заборгованість по Індивідуальній угоді №1 виникає завжди раніше, отже у відповідності до п.1.3.6 підлягала повному погашенню, однак банк в порушення даного пункту договору спочатку направляв кошти на погашення відсотків по двох індивідуальних угодах, а лише потім на погашення основного кредиту. На підставі наведеного, відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача не можна вважати доведеними, а отже, у їх задоволенні просить відмовити.

У відповіді на заперечення від 07.02.2019 року представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_2 подав до суду заперечення, в якому просить про передачу спору на вирішення до третейського суду, оскільки в п. 5.4. Договору поруки від 05.06.2015р. передбачено третейське застереження, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв`язку із ним, або випливають з нього підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду. Позивач вважає, що така вимога не підлягає до задоволення з таких підстав. Враховуючи зміни у чинному законодавстві, які внесенні відповідно до ЗУ «Про внесення змін до ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011р. зазначену норму закону було доповнено п. 14, відповідно до якого третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому ПАТ «Універсал Банк» змушений був звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Статтею 6 Закону «Про захист прав споживачів» визначено категорії справ, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонено третейськими судами. Законом № 2983-VI частину першу статті 6 Закону № 1701 -IV доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.Розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, про те що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Після набрання чинності Закону № 2983-VI, розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом. (Аналогічна позиція також підтверджується і рішеннями Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 листопада 2015р., 03 лютого 2016р.). Відтак, позивач вважає про недоцільність задоволення вимог ОСОБА_2 про передачу спору на вирішення до третейського суду.

07.02.2020 року ухвалою суду призначено по справі №607/4502/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, на час проведеня експертизи провадження у справі зупинено.

03.06.2020 року у зв`язку з не оплатою за проведення експертизи документів фінансово-кредитних операцій матеріали цивільної справи №607/4502/16-ц повернені суду без виконання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Будучи присутньою в попередніх судових засіданнях, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 щодо задоволення позову заперечила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

15.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL2517 від 15.04.2008 року, відповідно до умов якого сторони погодили, що умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди , що є невід`ємною частиною цього договору

На виконання Генерального договору, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди:

-Додаткова угода від 16.04.2008 року № BL2517/BL2517-К до Генерального договору про надання кредитних послуг BL2517 від 15.04.2008 року(Індивідуальна угода 1), відповідно до якої позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 30000 доларів США зі сплатою 11.50 відсотків річних у строк, передбачений Додатком № 1 до 01.04.2028 року. Відповідно до п.п. 3.2. Індивідуальної угоди у випадку користування кредитом понад встановлений строк (прострочення) Відповідачу встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі 23,00% річних. Порядок погашення сплати процентів та тіла кредиту встановлено відповідно до п.п. 2.2. Індивідуальної угоди та Графіку погашення (Додатку №1 до Індивідуальної угоди 1). Для надання кредиту Відповідачу було відкрито кредитну лінію та для отримання кредитних коштів та сплати платежів відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_1 USD. (п. 1 Додатку №2 до Індивідуальної угоди 1). Погашення та надання кредиту здійснюється згідно щомісячних графіків (Додатку №1 до Індивідуальної угоди 1)

- Додаткова угода №BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008р. з Додатком 1 (Індивідуальна угода 2) до Генерального договору, згідно якої встановлено процентну ставку в розмірі 14% річних (п.п. 5.1. Індивідуальної угоди 2) та видано кредитні кошти в сумі 70 000,00доларів СШАв межах ліміту Генерального договору.У випадку користування кредитом понад встановлений строк (прострочення) Відповідачу встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу (п.п. 5.2. Індивідуальної угоди 2). Порядок погашення сплати процентів та тіла кредиту встановлено відповідно до п.п. 2.3. Індивідуальної угоди. Так, Відповідачем другого робочого дня кожного поточного місяця мають бути сплачені проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Генерального договору та цієї угоди. Всю суму кредиту Відповідач зобов`язався повернути не пізніше 01.04.2028р.Для надання кредиту Відповідачу було відкрито кредитну лінію та для отримання кредитних коштів та сплати платежів відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_2 USD. (п.п. 1 Додатку №1 до Індивідуальної угоди).

За період обслуговування Відповідача було укладено додаткові угоди між Позивачем та Відповідачем та внесено зміни до Генерального договору: Додаткову угоду 1 від 29.05.2014 р., Додаткову угоду 2 від 04.11.2010 р., Додаткову угоду 3 від 29.05.2014 р., Додаткову угоду 4 від 29.05.2014р., Додаткову угоду 5 від 27.11.2014 р., Додаткову угоду 6 від 27.11.2014 р., Додаткову угоду 7 від 22.02.2012р., Додаткову угоду 8 від 13.03.2014 р., Додаткову угоду 9 від 09.06.2015 р., Додаткову угоду 10 від 05.06.2015 р., Додаткову угоду 11 від 05.06.2015 р., Додаткову угоду 12 від 05.06.2015 р.

В забезпечення виконання умов Генерального договору на здійснення кредитних операцій між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 05.06.2015 року, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_1 усіх зобов`язань перед Позивачем, що виникли з Генерального договору про надання кредитних послуг №BL2517 від 15.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та банком в повному обсязі як існуючих на той час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди /плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

Окрім того, 05.06.2015 року між Позивачем та ОСОБА_3 укладено для забезпечення виконання умов Генерального договору на здійснення кредитних операцій договір поруки, за умовами якого поручитель ( ОСОБА_3 ) зобов`язалася відповідати в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_1 усіх зобов`язань перед Позивачем, що виникли з Генерального договору про надання кредитних послуг BL2517 від 15.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та банком в повному обсязі як існуючих на той час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди /плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

Відповідно до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського нотаріального округу Питлюком В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1628 від 16.04.2008 року, який укладено в забезпечення виконання Генерального договору №BL2517 від 15.04.2008 року ОСОБА_1 передано в іпотеку об`єкт незавершеного будівництва, половина спареного житлового будинку, виготовленого з піноблоків станом готовності 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 , земельну ділянку, на якій знаходиться вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва, а саме: що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості та знаходиться за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче с.Яблуниця участок Довгий Грунь площею 0.1622 га, кадастровий номер 170010006 з цільовим використанням для будівництв та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить ОСОБА_1

ПАТ «Універсал банк» взяті на себе зобов`язання згідно з генеральним договором про надання кредитних послуг № BL2517 від 15.042008 року (з врахуванням додаткових угод) виконав належним чином, надав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується заявами на видачу коштів та меморіальними ордерами: від 17.04.2008 року на суму 15 000 доларів США, від 19.05.2008 року на суму 5000 дол. США, від 02.06.2008 року на суму 6000 доларів США, від 12.06.2008 року на суму 18500 доларів США, від 02.07.2008 року на суму 2000 доларів США, від 08.09.2008 року на суму 3500 доларів США, від 19.09.2008 року на суму 3000 доларів США, від 30.09.2008 року на суму 7000 доларів США, від 07.10.2008 року на суму 1000 доларів США;

03.11.2015 року у зв`язку з невиконанням позичальником умов вищезазначеного кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» звернувся до позичальника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою про дострокове виконання зобов`язань, в яких просив погасити заборгованість за відповідним кредитним договором, одночасно попередивши позичальника та поручителів про те, що у випадку невиконання цієї вимоги, термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання даної вимоги.

Зазначені вимоги були отримані відповідачами 09.11.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак ні ОСОБА_1 , як позичальник за кредитним договором, ні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги ПАТ «Універсал банк» не виконали.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином- ст. 599 ЦК України.

За нормами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.611 Цивільного кодексу України, у paзiпорушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів- ст. 554 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено переаграфом 2 і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Солідарна відповідальність відповідачів перед позивачем обумовлена п.1.4 договорів поруки від 05.06.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідної ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL2517 від 15.042008 року та додатковими угодами до нього утворилася заборгованість за кредитом, що доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами: умовами Генерального договору про надання кредитних послуг № BL2517 від 15.04.2008 року, додатковими угодами до нього, заявами на видачу коштів та меморіальними ордерами, виписками з особового рахунку позичальника, розрахунками заборгованості за Індивідуальними угодами.

Що стосується вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , викладеної в запереченнях проти вирішення справи в суді від 16.11.2018 року та залишення без розгляду позову ПАТ «Універсал Банк» до них в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за генеральним договором з тих підстав, що розгляд даного спору підлягає у третейському судді, то вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц підтримала правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15 та зазначила, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-УІ «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи, що договір поруки має додатковий (акцесорний) характер, до основного кредитного зобов`язання, на думку суду, в такому випадку окремий розгляд справи в суді загальної юрисдикції та третейському суді про стягнення заборгованості з позичальника та поручителя є неправомірним, оскільки вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших.

У даній справі позов заявлено позивачем до боржника та поручителів, вимоги до яких є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, оскільки обсяг відповідальності поручителів відповідно до договорів поруки збігається з обсягом відповідальності боржника, а тому такі вимоги підлягають спільному розгляду.

Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Тому, зважаючи на вищенаведене, захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителів в межах цивільного судочинства відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для залишення без розгляду позову ПАТ «Універсал Банку» до ОСОБА_2 ОСОБА_3 в частині стягнення з них, як поручителів заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи вимогу позивача, викладену в заяві про уточнення (збільшення) позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів суми простроченої заборгованості в розмірі 111 487.28 доларів США, з яких за Індивідуальною угодою № ВL2517/ВL2517-К від 16.04.2008р: прострочена заборгованість по кредиту - 3 306,53 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 23 653,78 доларів США;відсотки - 12 756,92 доларів США; підвищені відсотки - 1 041,93 доларів США; За Індивідуальною угодою №BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008р.: прострочена заборгованість по кредиту - 4 592,42доларів США;сума дострокового стягнення кредиту - 40 628,23 доларів США;відсотки - 23 740,52доларів США;підвищені відсотки - 1 766,95 доларів США, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 47181.04 грн., суд вважає, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитним договором №BL2517/BL2517-К та кредитним договором №BL2517/BL2517-KL+, розрахунок виконано станом на 19.10.2018 року.

Окрім того, встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» звернувся до позичальника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою про дострокове виконання зобов`язань, в яких просив погасити заборгованість за відповідним кредитним договором, одночасно попередивши позичальника та поручителів про те, що у випадку невиконання цієї вимоги, термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання даної вимоги, зазначені вимоги були отримані відповідачами 09.11.2015 року.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання

У постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 року ( справа № 310/11534/13-ц) заначається, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 року ( справа № 202/4494/16-ц), де вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на те, що пред`явивши до позичальника та поручителів вимоги про дострокове виконання зобов`язань, які були отримані адресатами 09.11.2015 року та таким чином змінивши строк кредитування, ПАТ «Універсал Банк» втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку на тридцять перший день після отримання такої вимоги. Збільшуючи позовні вимоги, Позивач просить стягнути з відповідачів суму простроченої заборгованості, яка включає в себе відсотки та збільшені відсотки, нараховані в тому числі за період після отримання вимоги відповідачами, тобто, після фактичного припинення строку кредитування.

Тому, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, враховуючи неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL2517 від 15.04.2008 року та Індивідуальними угодами №BL2517/BL2517-K від 16.04.2008 року та № BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008 року у сумі 79743 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок три) долари США 18 центи.

При цьому суд не може погодитися із сумою заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг та Індивідуальними угодами, вказаною позивачем у позові, оскільки розрахунок заборгованості за Індивідуальною угодою №BL2517/BL2517-K здійснювався станом на 06.01.2016 року, а за Індивідуальною угодою № BL2517/BL25609-KL+ виконаний станом на дату 12.01.2016 року та виходив за межі строку дії договору.

Як зазначалося вище, зважаючи на те, що пред`явивши вимогу про дострокове погашення кредиту до позичальника та поручителів, позивач змінив строк кредитування та не мав права нараховувати відсотки, підвищені відсотки та неустойку після тридцять першого дня з дати отримання такої вимоги.

З огляду на те, що вимоги про дострокове погашення кредиту ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали 09.11.2015 року, після 31 дня після цієї дати позивач не вправі був нараховувати відсотки.

Таким чином, на думку суду, сума заборгованості, яку слід солідарно стягнути з відповідачів становить 79743.18 доларів США:

-за Індивідуальною угодою №BL2517/BL2517-K - 29824 (двадцять дев`ять вісімсот двадцять чотири) долари США 98 центів, з яких:

-прострочена заборгованість по кредиту 467.58 доларів США;

-сума дострокового стягнення кредиту 26449.52 доларів США;

-відсотки 2907.88 доларів США

Суд вважає, що до стягнення не підлягають відсотки в сумі 49.59 доларів США та підвищені відсотки в розмірі 0.24 долари США. за січень 2016 року, оскільки такі нараховані після 31 дня з дати отримання вимоги про дострокове погашення кредиту, що є неправомірним.

Тому, за грудень 2015 року з відповідачів слід стягнути 20.58 доларів США заборгованості за тілом кредиту (розрахунок: 63.79 доларів США (розраховано до сплати за кредитом)/31 (кількість днів у грудні місяці) *10 (кількість днів у грудні місяці до моменту дострокового припинення строку кредиту: 09.11.2015 року+31 день)=20.58 доларів США та 99.43 відсотків ( розрахунок: 308.22 доларів США відсотків (розраховані до сплати відсотки)/31 (кількість днів у грудні місяці)*10 (днів у грудні місяці )=99.43 долари США.

-за Індивідуальною угодою № BL2517/BL25609-KL+ - 49918 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) доларів США 20 центів, в тому числі:

-прострочена заборгованість по кредиту 288.87 доларів США;

-сума дострокового стягнення кредиту 44869.60 доларів США,

-відсотки 4759.73 доларів США.

На думку суду, не підлягають до стягнення відсотки у сумі 209.09 доларів США та підвищені відсотки у розмірі 0.86 доларів США, оскільки такі нараховані після 31 дня з дати отримання вимоги про дострокове погашення кредиту, що є неправомірним.

При цьому слід стягнути з відповідачі в на користь позивача 29.61 доларів США заборгованості по тілу кредиту (розрахунок: за мінусом нарахованих відсотків за січень 2016 року, за грудень 2015 року по кредиту 91.79 доларів США (розраховано до сплати за кредитом)/31 (кількість днів у грудні місяці) *10 (кількість днів у грудні місяці до моменту дострокового припинення строку кредиту: 09.11.2015 року+31 день)=29.61 доларів США (підлягає до стягнення за грудень), нараховані відсотки 190.46 доларів США ( розрахунок: 590.43 доларів США (розраховані до сплати за відсотки) /31 (кількість днів у грудні місяці)*10 (днів у грудні місяці, у яких мають нараховуватися відсотки )=190.46 долари США ).

Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів в користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір прямо пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 10 362 (десять тисяч триста шістдесят дві) грн.62 коп. з кожного, виходячи з наступного розрахунку.

Судом стягнуто заборгованість у сумі 79743.18 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на день сплати позивачем судового збору становить 2072525.248 грн. Отже, від вищевказаної суми сума судового збору в розмірі 1.5% - складає 31 087.87 грн., які підлягають стягненню в рівних частинах в користь позивача, тобто по 10362,62 гривень з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 524, 526, 530, 533, 549-551, 610-612, 624, 626-628, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

вирішив :

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, вул. Автозаводська,54/19 м. Київ, ) заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL2517 від 15.04.2008 року та Індивідуальних угод №BL2517/BL2517-K від 16.04.2008 року та № BL2517/BL25609-KL+ від 16.04.2008 року у сумі 80716 (вісімдесят тисяч сімсот шістнадцять) доларів США 24 центи.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, вул. Автозаводська,54/19 м. Київ, ) сплачений судовий збір в розмірі 10 490 (десять тисяч чотириста дев`яносто) грн.91 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, вул. Автозаводська,54/19 м. Київ, ) сплачений судовий збір в розмірі 10 490 (десять тисяч чотириста дев`яносто) грн.91 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, вул. Автозаводська,54/19 м. Київ, ) сплачений судовий збір в розмірі 10 490 (десять тисяч чотириста дев`яносто) грн.91 коп.

У задоволенні інших вимог позовної заяви -відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданнібулооголошенолишевступну та резолютивнучастини судового рішенняабо у разірозглядусправи (вирішенняпитання) без повідомлення (виклику) учасниківсправи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, вул. Автозаводська,54/19 м. Київ, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 )

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич