ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 766/11320/20

Номер провадження: 22-ц/819/1257/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Старюка Віталія Анатолійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Войцеховської Я.В. від 29 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить накласти арешт в межах суми боргу в сумі 100 123 грн на 2/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Обґрунтувала свої вимоги тим, що згідно договору позики від 13.12.2019 року ОСОБА_2 заборгував їй 3576 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу валют 100 123 грн, у зв`язку з чим вона має намір подати позов до суду про стягнення боргу, а невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 липня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Старюк Віталій Анатолійович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Зазначив, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки боржник ОСОБА_2 покладені на нього обов`язки з повернення боргу не виконав та має намір відчужити майно, яке належить йому на праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення до суду посилається на те, що згідно договору позики від 13.12.2019 року ОСОБА_2 заборгував їй 3576 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу валют 100 123 грн та вона має намір подати позов до суду про стягнення боргу.

У зв`язку з існуванням загрози відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою попередження ризиків уникнення відповідачем від відповідальності за договором позики, просить вжити заходи забезпечення позову (а.с. 2-3).

Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 18.09.2019 року та 19.09.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., ОСОБА_2 на праві власності належить 1/3 та 1/12 частки на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 8 та зв.).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 658/2197/18.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на наявність у ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 100 123 грн, заявницею не доведена співмірність вартості майна, на яке вона просить накласти арешт у забезпечення своїх майбутніх позовних вимог. При цьому, згідно Витягу з Державного реєстру за ОСОБА_2 зареєстровано 1/3 та 1/12 частки квартири, що не відповідає відомостям, зазначеним в заяві про забезпечення позову щодо належних боржнику часток у квартирі.

Оскільки предметом спору не є квартира, на яку заявниця просить накласти арешт, а сума коштів, отже стягнення цих коштів за рахунок нерухомого майна квартири, в якій зареєстрований відповідач, можливо в останню чергу, у разі відсутності іншого майна. Однак, ОСОБА_1 не доведено, що це єдине майно ОСОБА_2 і відсутнє інше майно, в тому числі рухоме.

Заява про забезпечення позову не обґрунтована доводами та матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Підстав вважати, що відповідач має намір відчужити належну йому частку в квартирі АДРЕСА_1 , немає.

Додане до апеляційної скарги оголошення про продаж, - судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки стосується продажу трикімнатної квартири, а в заяві про застосування заходів забезпечення позову заявниця просить накласти арешт на частку у двокімнатній квартирі.

Отже, в межах наданих доказів, обставин, які б перешкоджали або утруднювали виконання рішення суду у разі задоволення позову не вбачається.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 та колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Посилання скаржника на те, що існує загроза відчуження частки у квартирі, - судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки заявниця не довела наявність обставин, які б свідчили про реальну загрозу відчуження власником свого майна.

Доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову та позбавлені правового обґрунтування.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Старюка Віталія Анатолійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 липня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова