_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9484/20
Провадження № 2/947/2537/20
УХВАЛА

08.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, в якій позивач просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження по справі до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/21450/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, з посиланням на те, що рішення за наслідком розгляду вказаної справи буде мати важливе значення для розгляду цієї справи.

Представник відповідача підтримав зазначене клопотання та просив суд задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надане клопотання і докази, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Диспозиція приведеної норми свідчить про те, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає винятково у випадку, коли інша пов`язана справа перебуває у провадженні суду (тобто у ній відкрите провадження) і за своїм характером є конституційною, адміністративною, цивільною, господарською або кримінальною.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Крім того, у рішенні від 25 липня 2002 року по справі " Совтрансавто - Холдинг " проти України " Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З наданих судом документів судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/21450/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В рамках вказаної справи, ОСОБА_1 просив суд визнати спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 та поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності визнавши за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 право власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

ОСОБА_3 у зустрічному позові просила суд визнати на нею право власності на зазначену квартиру у розмірі 2/3 її частин, а за ОСОБА_1 відповідно 1/3 частину квартири.

За наслідком розгляду вказаної справи, 11.03.2020 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Визнано спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Поділено спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 право власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Надалі, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, а відтак останнє не набрало законної сили.

При викладених обставинах, з урахуванням того, що в рамках цивільної справи №947/21450/19 предметом позову є поділ спірного майна в цій справі квартири АДРЕСА_1 , та надається висновок за наслідком розгляду питання чи належить зазначене майно до спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який буде мати важливе значення для розгляду цієї справи, в рамках якої спір перебуває між тими самими сторонами стосовно вищезазначеного об`єкту нерухомості, стосовно якого ОСОБА_3 заявлені вимоги про визнання об`єкту нерухомості особистою приватною власністю, за наслідком чого суд доходить до висновку, що судове рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/21450/19, буде мати важливе значення для вирішення спору в цій справі, та надані до суду докази, без врахування рішення суду по вказаній справі, не дозволяють суду повноцінно та об`єктивно встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Під час постановлення ухвали та вирішення цього питання, судом враховується, що в рамках цивільної справи №947/21450/19, вже наявне судове рішення, яке було ухвалено 11.03.2020 року, тобто до подання цієї позовної заяви до суду, а саме 24.04.2020 року, яке не набрало законної сили та перебуває на перегляді в апеляційній інстанції, а відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 352, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження по цивільній справі задовольнити.

Зупинити провадження по цивільній справі №947/9484/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/21450/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 09.09.2020 року.

Головуючий Калініченко Л. В.