09.09.2020 227/3256/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09 вересня 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 8974,37 гривень, яка утворилась за період з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2020 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи наказного провадження, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу, крім іншого, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, встановлюється трирічний строк для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Проте, заявлені вимоги не є обґрунтованими, оскільки заявник просить стягнути заборгованість з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2020 року у розмірі 8974,37 гривень, тоді як відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , на початок спірного періоду за боржником вже рахувалась заборгованість в розмірі 524,90 гривень, тобто загальна сума заборгованості розрахована за період понад три роки.

Заяву про видачу судового наказу подано до суду 25 серпня 2020 року, отже частина вимог про стягнення заборгованості (з період до 25 серпня 2017 року включно) виходить за межі трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, що за змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За встановлених у даній справі обставин, заявник може подавати позовну заяву про стягнення заборгованості з відповідача у позовному провадженні, а не заяву в порядку наказного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 Цивільного Кодексу України, ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду в позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М.Любчик