Справа № 346/1177/20
Провадження № 2/346/1004/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря - Максим`юк М.А.

представника позивачки - ОСОБА_1 - ОСОБА_6

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні шляхом відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом , в якому вказала,що 29 грудня 2018 року близько 18 години 20 хвилин третя особа ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чайковського в м. Коломиї Івано-Франківської області, при об`їзді перешкоди не надав перевагу в русі транспортному засобу «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, власникові транспортного засобу «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачці ОСОБА_1 було завдано матеріальні збитки.

Враховуючи, що були пошкоджені лише причетні до неї транспортні засоби, водіями на місці було прийнято рішення спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (ЄВРОПРОТОКОЛУ) на місці її скоєння.

Зазначене вище повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було складено обопільно та без будь-якого примусу, із зазначенням обставин справи, у відповідності до яких, третя особа ОСОБА_2 визнав себе винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29.12.2018 року.

Відповідно до відомостей централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), цивільно-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована у відповідача - Приватному акціонерному товаристві «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM №3035858.

4 січня 2019 року ОСОБА_3 було повідомлено відповідача ПрАТ «УПСК» про зазначену вище дорожньо-транспортну пригоду, надано для огляду пошкоджене майно та всі необхідні документи з метою з`ясування обставин страхової події та суму матеріального збитку.

5 лютого 2019 року позивачкою (власником пошкодженого майна) ОСОБА_1 було подано заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, передбаченими ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак позивачці було відмовлено у відшкодуванні на висновку судового експерта ОСОБА_4 про інженерно- транспортне дослідження № 1570-19-АТ, згідно з яким вбачається, що безпосередньо у діях ОСОБА_3 наявні порушення ПДР України, які знаходились в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

Після опрацювання всіх даних виявилось,що дії ОСОБА_4 є неправомірними, а інженерно-транспортне дослідження № 1570-19-АТ недійсним, оскільки станом на 22 травня 2019 року у експерта ОСОБА_4 не було відповідної кваліфікаиії для проведення такого роду дослідження.

Таким чином, позивачка вважає,що відповідач своїми діями навмисно, протиправно і необгрунтовано відмовила Позивачу у виплаті страхового відшкодування із порушенням вимог законодавства, чим порушила договірні зобов`язання в частині належного виконання обов`язків за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM № 3035858.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 03 червня 2019 року № 1978/18, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), за наслідками дорожньо-транспортної пригода, яка мала місце 29 грудня 2018 року близько 18 години 20 хвилин по вул. Чайковського в м. Коломиї Івано-Франківської області.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп., пеню за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 12 829 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 32 коп., три відсотки річних 1 236 (одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 28 коп., що в сумі становить 64 065 (шістдесят чотири тисячі шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп. та судові витрати, які ОСОБА_1 планує понести у майбутньому у вигляді витрат на правничу допомогу 12 813 (дванадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 12 коп., що в сумі становить 13 653 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 12 копійок.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача - в судове засідання не з`явився без поважних причин, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повістки,яке повернулось до суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 29 грудня 2018 року він, керуючи транспортним засобом "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чайковського в м. Коломиї Івано-Франківської області, при об`їзді перешкоди не надав перевагу в русі транспортному засобу «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Водіями на місці було прийнято рішення про складення європротоколу на місці скоєння ДТП. У відповідному повідомленні про ДТП (а.с.15) він підписався про те,що винен у вчиненні ДТП.

Заслухавши пояснення представника позивачки, третьої особи ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання сторін,суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 грудня 2018 року близько 18 години 20 хвилин третя особа ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "OPEL VECTRA" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чайковського в м. Коломиї Івано-Франківської області, при об`їзді перешкоди не надав перевагу в русі транспортному засобу «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, власникові транспортного засобу «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачці ОСОБА_1 було завдано матеріальні збитки.

Оскільки у дорожньо-транспортній пригоді були пошкоджені причетні до неї транспортні засоби, водіями на місці було прийнято рішення спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (ЄВРОПРОТОКОЛУ) на місці її скоєння.

Зазначене вище повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було складено обопільно та без будь-якого примусу, у відповідності до яких, третя особа ОСОБА_2 визнав себе винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29.12.2018 року.

Відповідно до відомостей централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), цивільно-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача - Приватному акціонерному товаристві «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM №3035858.

5 лютого 2019 року (власником пошкодженого майна) ОСОБА_1 було подано заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, передбаченими ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Листом від 03 червня 2019 року № 1978/18, ПрАТ «УПСК» було відмовлено в виплаті страхового відшкодування, з підстав п.3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із поданням страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку з посиланням на те, що шкода завдана вказаною дорожньо-транспортною пригодою не відшкодовується, оскільки за її наслідками не виникає цивільно-правова відповідальність.

В обґрунтування підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, Відповідачем покладено висновок судового експерта ОСОБА_4 про інженерно- транспортне дослідження № 1570-19-АТ, згідно з яким вбачається, що безпосередньо у діях ОСОБА_3 наявні порушення ПДР України, які знаходились в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

28 серпня 2019 року на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено адвокатський запит «Про надання копій документів, які були сформовані за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди». Супровідним листом від 09 вересня 2019 року № 3950/18 Відповідачем були надані копії запитуваних документів.

Після дослідження отриманого висновку № 1570-19-АТ, виконаного спеціалістом ОСОБА_5 , було здійснено перевірку повноважень зазначеного експерта у відкритому доступі в реєстрі атестованих судових експертиз (за посиланням: http://rase.minjust.gov.ua), в якому зазначено, що рішенням ЦЕКК від 20.04.2018 року № 1, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1518 анульовано.

Спираючись на зазначену вище інформацію, 15 листопада 2019 року на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено претензію, в якій повідомлено страховика про те, що Висновок судового експерта ОСОБА_4 про інженерно-транспортне дослідження № 1570-19-АТ було складено з грубими порушеннями інструкції призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що свідчить про недійсність вказаного висновку та безпідставність відмови у виплаті страхового відшкодування на користь Позивача. Однак, зазначена претензія листом №51161/18 від 10 грудня 2019 року Відповідачем була залишена без задоволення.

15 листопада 2019 року на адресу Міністерства юстиції України було направлено адвокатський запит щодо підтвердження інформації розміщеної в реєстрі атестованих судових експертиз з приводу анулювання свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1518, виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Листом від 25 листопада 2019 року Міністерство юстиції України підтвердило анулювання свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1518, виданого на ім`я ОСОБА_4 . На підтвердження наданої Міністерством інформації було надано витяг з реєстру атестованих судових експертиз.

Крім того 10 грудня 2019 року, з метою перевірки чинності інших кваліфікаційних свідоцтв, виданих на ім`я ОСОБА_4 , на адресу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (далі - ДНДЕКЦ МВС України) направлено адвокатський запит щодо чинності кваліфікаційних свідоцтв спеціаліста № 3532 і № 4530, виданих ОСОБА_4 .

Листом від 23 грудня 2019 року було отримано відповідь ДНДЕКЦ МВС України, в якому зазначено, що « ОСОБА_4 було присвоєно (підтверджено) кваліфікацію судового експерта, про що видано відповідні документи:

-свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 08 квітня 1999 року №3532 (свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта від 20 лютого 2004 року №185 з терміном дії до 31 грудня року та від 24 квітня 2009 року №6 з терміном дії до 31 грудня 2014 року);

-свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 15 листопада 2000 року №4530 (свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта від 06 травня 2005 року №186 з терміном дії до 31 грудня 2010 року та від 23 квітня року №117 з терміном дії до 31 грудня 2015 року).

Відповідно до пункту 2 розділу V Положення «Про експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС» (далі - Положення), затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2017 року № 102, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 березня 2017 року за №275/30143, видане свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта є недійсним, якщо кваліфікація судового експерта не підтверджена в порядку, встановленому цим розділом.

Згідно з частиною 2 пункту 8 розділу V Положення свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта є дійсним лише для працівників Експертної служби МВС. У разі звільнення працівника з посади в установі Експертної служби МВС свідоцтво вважається не дійсним. Станом на 22 травня 2019 року ОСОБА_4 в Експертній службі МВС не працював.».

Враховуючи наведені вище обставини, дії ОСОБА_4 є неправомірними, а інженерно-транспортне дослідження № 1570-19-АТ недійсним, оскільки станом на 22 травня 2019 року у експерта ОСОБА_4 не було відповідної кваліфікації для проведення такого роду дослідження.

За таких обставин, суд приходить до висновку,що відповідач своїми діями навмисно, протиправно і необгрунтовано відмовив Позивачці у виплаті страхового відшкодування із порушенням вимог законодавства, чим порушила договірні зобов`язання в частині належного виконання обов`язків за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AM № 3035858.

Відповідно до п.3 ч. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Пунктом 1.10. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено уповноважений орган - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно з розпорядженням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», доповнити пункт 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 „Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 грудня 2011 року за № 1412/20150, новим абзацом третім такого змісту: «з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому».

Пошкоджений транспортний засіб «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 відновлено, що підтверджується товарним чеком та актом виконаних робіт № 1/03 від року на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Враховуючи зазначені вите обставини, строк, до якого у ПрАТ «УПСК» виник обов`язок щодо виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 , за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди від 29.12.2018 р., має обчислюватися з 06 лютого 2019 року та з урахуванням 90-денного терміну (встановленого cт. 36 Закону) становить 07 травня 2019 року.

Згідно з ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, враховуючи те, що Відповідач так і не сплатив на момент подання цього позову страхове відшкодування, вважаю, що прострочення виплати страхового відшкодування починається з 08 травня 2019 року.

Розрахунок суми пені -

50 000,00грн.,за період 08.05.2019р.- 18.07.2019р. 72дні 17,50 грн.(облікова ставка НБУ)-35% (розрахункова ставка) - 3 452, 05грн.(сума пені у період прострочення)

50 000,00грн.,за період 19.07.2019р. - 05.09.2019р. 49днів 17, 00 грн. 34% 2 282,19 грн.

50 000,00грн.,за період 06.09.2019р. - 24.10.2019р. 49днів 16, 50 грн., 33% 2 215,07 грн.

50 000,00грн.,за період 25.10.2019р. - 12.12.2019р. , 49 днів 15,5грн. 31% 2 080, 82грн.

50 000,00грн.,за період 13.12.2019р. - 30.01.2020р. 49 днів 13,5грн. 27% 1 807, 38грн.

50 000,00грн.,за період 31.01.2020р.- 03.03.2020р. 33 дні, 11 грн. 22% 991, 80грн.

Всього штрафних санкцій за період (грн.): 12 829,32

Таким чином, загальна сума штрафних санкцій (пені) за порушення строків виплати страхового відшкодування складає 12 829,32 грн.

Розрахунок пені виконано по формулі: Пеня = С х 20СД : 365 х Д : 100, де С - сума заборгованості,

ОСД/365 - подвійна облікова ставка НБУ в день. Д- кількість днів прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України «Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку».

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові або іншій особі грошову суму (страхову виплату).

Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки договором страхування розмір вказаних процентів не було визначено, то згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач повинен сплатити Позивачу 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до листа Верховного суду України від 19.07.2011 р., присвяченому судовій практиці розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і, на відміну від пені, не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти б нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, три відсотка річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п.21 Постанови ПВССУ №4 від 01.03.2013 р., «При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина 2 статті 625 ЦК України)».

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, (ст. 599 ЦК України).

Аналогічні висновки наведені також і в постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 6-927цс16.

Розрахунок відсотків-

50 000,00 грн. за період з 08.05.2019р.¬ 03.03.2020р. 301(прострочені дні) 3%(річні)1 236,28грн.

Таким чином, загальна сума відсотків за договором складає 1 236, 28 грн.

Розрахунок 3 % річних проводиться по формулі:

Сума санкції = С х 3 хД: 365 : 100, де С - сума заборгованості,Д- кількість днів прострочення.

Згідно з ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Оскільки стороною позивача не надано доказів оплати позивачкою витрат на правову допомогу, представник позивача в судовому засіданні ,яке проводилось шляхом конференцзв`язку, заявив клопотання про залишення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 12813 грн. 12 коп. залишити без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

На підставі наведеного та ст.ст.22,526,625,990-992,1187,1188 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЗУ «Про стахування», та керуючись ст.ст. 128-130,223,247 ч.1,263,264,265,268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 03 червня 2019 року № 1978/18, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), за наслідками дорожньо-транспортної пригода, яка мала місце 29 грудня 2018 року близько 18 години 20 хвилин по вул. Чайковського в м. Коломиї Івано-Франківської області.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп., пеню за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 12 829 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 32 коп., три відсотки річних 1 236 (одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 28 коп., що в сумі становить 64 065 (шістдесят чотири тисячі шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія» (ЄДРОПУ 20602681) про відмову у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10 вересня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.