Справа № 222/1108/20
Провадження № 2/222/324/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в сумі 586363,05 грн., оскільки відповідач 01.12.2017 року отримав від нього грошові кошти в сумі 599000,00 грн., про що власноруч в присутності двох свідків написав відповідну розписку, але свої зобов`язання щодо повернення зазначених грошей не виконує.

Також, позивачем до відкриття провадження у справі через канцелярію суду надано письмову заяву про забезпечення вищенаведеного позову в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , та на грошові кошти, що є на рахунках відповідача ОСОБА_2 , оскільки відповідач привласнив його кошти та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи його права як власника цих коштів, а також посилається на нестабільну політичну ситуацію в країні, а тому у нього є побоювання, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись з вищенаведеною заявою про забезпечення позову, вважаю, що дана заява не може бути прийнята до розгляду судом та підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України визначені вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову. Зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, як вбачається із змісту поданої заяви про забезпечення позову, то в ній відсутні відомості щодо вартості квартири, відносно якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення на неї арешту, що унеможливлює зробити висновок щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Також, в заяві не зазначено, на які рахунки та в яких банківських установах заявник просить накласти арешт.

Крім цього, в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заявник в поданій заяві не зазначив пропозиції щодо зустрічного забезпечення, які мають бути вирішені судом і відповідності до ч.7 ст. 153 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідно положень ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що подана заява про забезпечення не відповідає положенням ст. 151 ЦПК України, вважаю, що її на підставі ч.9 ст. 153 ЦПК України слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 258-261, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернути заявнику - ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Ухвала може бути оскаржена учасником справи шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день повного складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець