справа № 489/3532/19 провадження №2/489/376/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Киричук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

У липні 2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 8800,00 грн. та витрати на правову допомогу.

Як на підставу позовних вимог вказала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва 31.05.2012 та від якого мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2013 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки. Проте, з моменту винесення судом рішення аліменти відповідачем добровільно сплачувалися не регулярно та із затримками, а в 2019 відповідач їх сплату взагалі припинив. Виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення, відкрито 06.06.2019.

Дочка є ученицею 4 класу Миколаївської ЗОШ І-ІІІ степенів № 26 та має певні здібності у математиці, а тому з лютого 2019 року вона відвідує курс ментальної арифметики в центрі Smartum. Згідно довідки від 28.06.2019 тривалість курсу складає 12 місяців з оплатою 800,00 грн. в місяць. На момент звернення до суду було сплачено 3800,00 грн., передбачуваними витратами є сума 5800,00 грн, складає 9600,00 грн.

Крім того, донька відвідує заняття танців по хіп-хопу в танцювальній студії «My Soul», має численні дипломи та призові місця. Згідно інформації керівника танцювальної групи від 30.06.2019 донька відвідує заняття з вересня 2018 року по червень 2019 року із щомісячною оплатою 400,00 грн. Тому за цей період часу позивач сплатила 4000,00 грн.

Також для оздоровлення дитини позивачем було заброньовано проживання в «Vip- готелі» на березі Чорного моря в с.Коблеве Миколаївської області з 09.06.2019 по 13.06.2019 вартістю 4000,00 грн.

Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок та оздоровлення за 2018 2019 роки склали 11800,00 грн, передбачувані витрати 5800,00 грн. Тому, зважаючи на положення статті 141 СК України щодо рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, з відповідача підлягає стягненню половина витрачених та передбачуваних додаткових витрат на дитину, що складає 8800,00 грн.

У відзиві на позовну заяву від 19.12.2019, поданому представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Луконіною Н.В., вказаний представник в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що донька сторін дійсно відвідує заняття із ментальної арифметики та займається у студії танців, оскільки нею не надано ні відповідних копій договорів про надання послуг, ні документів, що підтверджують оплату за надані послуги (акти виконаних робіт, ПКО, накладні, квитанції), ні інформації про те, центр Smartum та студія «My Soul» є суб`єктами підприємницької діяльності. Щодо витрат, понесених позивачем у зв`язку із необхідністю оздоровлення дитини у курортній зоні с. Коблеве вартістю 4000,00 грн., то вартість проживання у готелі позивач підтвердила карткою-анкетою, заповненою на ім`я ОСОБА_4 , без зазначення інформації про дитину, та квитанцією ПКО, виданої також на ім`я позивача. Жодних медичних документів на підтвердження того, що дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря суду не надано. Щодо стягнення витрат на правову допомогу вказано, що вони відповідно до цивільного процесуального права є судовими витратами та стягуються з відповідача пропорційно до задавленої частини позовних вимог.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, повторно призначене на 19.02.2020 на 09:40 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Крім того, представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, а представник відповідача - відзив на позовну заяву.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони з 19.09.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.05.2012.

Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

На підтвердження доказів несення додаткових витрат на дитину, зокрема відвідування дочкою сторін центру Smartum, позивач надала довідку вказаного центру від 28.06.2019, в якій вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходить курс навчання ментальної арифметики з 14.02.2019. Курс навчання буде тривати дванадцять місяців з оплатою 800,00 грн. щомісячно (за кожні чотири тижні).

Відвідування дитиною танцювальної студії «My Soul» позивач підтвердила розпискою ОСОБА_5 від 30.06.2019, про те що ОСОБА_3 відвідує заняття танців по хіп-хопу з вересня по червень (рік не вказано) із щомісячною оплатою по 400,00 грн.

Факт відпочинку в с.Коблеве на березі Чорного моря з періодом заїзду з 09.06.2019 по 13.06.2019 підтверджено картою-анкетою, проживаючих в «Vip-готелі», та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2863 від 09.06.2019 вартістю 4000,00 грн., які оформлені на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Інших доказів несення додаткових витрат на дитину позивачем не надано.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень статті 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Згідно положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини третя, четверта статті 77 ЦПК України).

Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням наведених положень закону, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен встановити, чи доведені ці витрати, їх обсяг та враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач підтвердила несення додаткових витрат на відвідування дитиною кусів з навчання ментальної арифметики в центрі Smartum та занять з танців по хіп-хопу в танцювальній студії «My Soul» довідкою та розпискою.

Однак вказані докази не є належними доказами оплати, до яких відносяться фіскальні чеки, приходно-касові ордери тощо, на що вказала і представник відповідача у відзиві на позовну заяву.

Суд також не погоджується з доводами позивача про віднесення до особливих обставин, передбачених частиною першою статті 185 СК України, понесених позивачем витрат на відпочинок в с.Коблеве на березі Чорного моря, так як суду не надано медичних документів на підтвердження того, що дитина потребує такого оздоровлення. Крім того, із наданих позивачем доказів понесення вищевказаних витрат, не підтверджується факт відпочинку дитини.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови в їх задоволенні, в т.ч. і в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України,суд

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 21.02.2019.

Суддя І.В.Коваленко