Ухвала

09вересня 2020 року

м. Київ

справа № 489/3445/19

провадження № 61-12697ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Заякін Дмитро Олександрович, на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2020 року про залишення позову без розгляду та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 22 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 12 вересня 2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України з посиланням на те, що на розгляді суду першої інстанції № 4 м. Ірун-Упад (Іспанія) перебуває провадження № NIG PV/IZO EAE: 20.06.2-19/001854 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2020 року залишено без змін.

22 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Заякін Д. О. подав касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважав, щосуд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду, не врахував, що сторони є громадянами України, шлюб зареєстровано в Україні, реєстрація їх місця проживання належить до юрисдикції Ленінського районного суду м. Миколаєва, крім того в Україні сторони мають на праві власності нерухоме майно. Посилання судів на те, що до суду Іспанії ОСОБА_2 звернулась раніше, ніж ОСОБА_1 до суду України вважав необґрунтованими.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд справи № 489/3445/19.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії».

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків крім випадків, якщо

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Отже, справа № 489/3445/19 для цілей ЦПК України є малозначною в силу закону незалежно від того чи визнавали її такою суди попередніх інстанцій.

Касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про наявність випадків передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду (частина друга статті 257 ЦПК України).

Сама по собі незгода позивача із судовими рішеннями та висновками судів щодо встановлених обставин справи не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; позивачем реалізовано право на апеляційний перегляд справи, справа розглянута судами двох інстанцій; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заякін Дмитро Олександрович, на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва

від 28 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 22 липня 2020 року в справі № 489/3445/19.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта