Справа №489/6735/20
Провадження №2/489/1116/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , треті особи Товарна біржа «Південна товарна біржа», Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 9783 від 07 квітня 1999 року цілого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 450 кв. м., окрім того надлишки 18 кв. м., укладеного на Товарній біржі «Південна товарна біржа», зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1999 за № 12452, між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , з іншого боку. На теперішній час позивачка не має можливості розпорядитись своїми правами як власник майна, оскільки даний договір не було посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Позивачка у справі надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Інші відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Ціле домоволодіння АДРЕСА_2 належало ОСОБА_2 1/16; торговцю Л. Л. 1/16, ОСОБА_5 1/16; ОСОБА_3 1/16 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1985, за р. № 2-565, посвідченого Першою миколаївською держнотконторою; Торовцю А. А. 1/12 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1985, за р. № 2-564, посвідченого Першою миколаївською держнотконторою; Баклановій В. А. 1/6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.1995, за р. № 4-4417, зареєстрованого Першою миколаївською держнотконторою; Торовець Г. В. ј на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія ААР № 949629 від 18.02.1999, за р. № 1-363, посвідченого Другою Миколаївською держнотконторою; Торовцю О. Л. ј на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1985, за р. № 2-562, зареєстрованих Миколаївським МБТІ за р. № 12452.

07 квітня 1999 року між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , з іншого боку, на Товарній біржі «Південна товарна біржа», укладено договір купівлі-продажу за № 9783, цілого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 450 кв. м., окрім того надлишки 18 кв. м.. Зазначений договір було зареєстровано в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 27 квітня 1999 року за реєстровим № 12452.

Договір купівлі-продажу квартири підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявив, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.

На час укладання договору купівлі-продажу квартири, сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на теперішній час, визнання такого договору дійсним можливе лише у судовому порядку.

Позивачка вказує на те, що після укладання договору купівлі-продажу квартири, сторонами були виконані всі умови договору.

Відповідно до довідки з комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 10.06.2020 за вих. № 1147, з матеріалів архіву БТІ станом на 28.12.2012, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі договору купівлі - продажу від 07.04.1999 року, укладеного на Південній товарній біржі, зареєстрованого БТІ 27.04.1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Єдиною спадкоємицею померлого є позивачка ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого.

З матеріалів спадкової справи № 29/2019 заведеної приватним нотаріусом ММНО Ягужинською К. Т. 05.03.2019, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , вбачається, що позивачка звернулася 12.02.2019 за прийняттям спадщини, згідно з роз`ясненням нотаріуса від 14.03.2019 за № 110/02-14, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину оскільки договір купівлі-продажу квартири не посвідчено нотаріально, та необхідно визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним у судовому порядку.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відразу після укладання договору купівлі-продажу квартири між сторонами, покупцем було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивачка, на теперішній час, не має можливості реалізувати свої права щодо оформлення спадкових прав, та як співвласник майна, оскільки договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально.

Беручи до уваги те, що позивачка не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає задоволенню.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , треті особи Товарна біржа «Південна товарна біржа», Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 9783 від 07 квітня 1999 року цілого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 450 кв. м., окрім того надлишки 18 кв. м., укладеного на Товарній біржі «Південна товарна біржа», зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1999 за № 12452, укладений між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , з іншого боку.

Судові витрати пов`язані з розглядом цивільної справи покладаються на сторони відповідно до їх фактичного понесення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_7 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_8 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товарна біржа «Південна товарна біржа», місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 3, кв. 69, .

Третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. 1 Лінія, 38.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» вересня 2020 року.