РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.

при секретарі - Бридні О.Л.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, вказуючи, що 06.08.2018 року близько 20 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним мопедом Delta EX 50QT-B без номерного знака, рухаючись по вул. 8-го Березня від вул. Кошового, в районі стадіону «Іллічівець-2» смт. Донське, Волноваського району, Донецької області, порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, скоїв наїзд на дитячу коляску, в якій знаходилась їх малолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазнала тілесних ушкоджень у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, перелому тім`яної кістки зліва з утворенням вогнищ забою в лобовій частці зліва, субарахноїдального крововиливу, підшкірної подапоневротичної гематоми в тім`яний ділянці зліва, саден обличчя, голови, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Ухвалою Волноваського районного суду від 20.03.2019 року до неповнолітнього ОСОБА_6 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Неправомірними діями відповідача їм, батькам малолітньої дитини, якій ще не виповнилося одного року, була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вони пережили нервовий стрес, хвилюючись за здоров`я дитини. Донька тривалий час знаходилася на лікуванні, яке відбувалося за рахунок держави. У ОСОБА_1 пропало материнське молоко, що створило додаткові труднощі в годуванні постраждалої доньки. Наслідки перенесених тілесних ушкоджень ще довго буде відчувати донька, а разом з нею душевні страждання продовжують переживати вони - її батьки. Вимушена хвороба доньки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень змінила їх звичний спосіб життя, вони втратили сон, спокій та лише надія на одужання доньки надавала сили жити далі. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначили в сумі 50 000грн, та просили стягнути з відповідачів по 25 000 грн. кожному.

В судовому засіданні позивачі та їх представник на заявлених вимогах наполягали.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що на момент виникнення негативних наслідків позивачі заявили вимоги, які з їхнього боку були виконані. Будь-яких вимог про стягнення моральної шкоди позивачі не заявляли, оскільки вони знали, що ОСОБА_6 є інвалідом дитинства, а його мати ОСОБА_5 є його опікуном та отримує пенсію по догляду за ним, яка є їх єдиним доходом.

Вислухавши пояснення позивачів, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2018 року близько 20 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним мопедом Delta EX 50QT-B без номерного знака, рухаючись по вул. 8-го Березня від вул. Кошового, в районі стадіону «Іллічівець-2» смт. Донське, Волноваського району, Донецької області, порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, скоїв наїзд на дитячу коляску, в якій знаходилась малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазнала тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Ухвалою Волноваського районного суду від 20.03.2019 року до неповнолітнього ОСОБА_6 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За приписами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом відповідно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Неправомірними діями відповідача ОСОБА_6 позивачам - батькам малолітньої дитини, якій ще не виповнилося одного року, була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вони пережили нервовий стрес, хвилюючись за здоров`я дитини, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, перелому тім`яної кістки зліва з утворенням вогнищ забою в лобовій частці зліва, субарахноїдального крововиливу, підшкірної подапоневротичної гематоми в тім`яний ділянці зліва, саден обличчя, голови, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Вимушена хвороба доньки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень змінила звичний спосіб життя батьків, які втратили спокій та лише надія на одужання доньки надавали сили жити далі.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди/ " від 31.03.1995 року із наступними змінами, я враховую характер та обсяг душевних страждань, яких я зазнала, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає сумі 5 000грн. кожному з батьків, враховуючи характер скоєного позивачем правопорушення стосовно малолітньої дитини, яка перебувала в колисці, про що позивачеві не було відомо, оскільки він скоїв наїзд на колиску, а не безпосередньо на дитину, а також виходячи з глибини та тривалості перенесених позивачами душевних страждань, вимушеність змін у їхньому житті. При цьому суд також враховує матеріальне становище сім`ї відповідачів, що ОСОБА_6 є інвалідом дитинства, а його мати ОСОБА_5 є його опікуном та отримує пенсію по догляду за ним, яка є їх єдиним доходом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

До теперішнього часу моральна шкода відповідачами не відшкодована.

Відповідно до ч.3 ст.33 ЦК України неповнолітні особи несуть відповідальність за шкоду, завдану ними іншій особі.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, якою встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодовувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В пункті 6 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" також зазначено, що шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов`язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Цей їх обов`язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди.

Неповнолітній ОСОБА_6 не має самостійного заробітку чи іншого прибутку, не є власником будь-якого майна, достатнього для відшкодування шкоди, його матір`ю є ОСОБА_5 , яка відповідно до ст. 1179 ЦК України зобов`язана відшкодувати завдану сином шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів частково пропорційно задоволеним вимогам, оскільки позовні вимоги задовольняються частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23,33,1167 ЦК України, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а після досягнення 18 років з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а після досягнення 18 років з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а після досягнення 18 років з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а після досягнення 18 років з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 , а після досягнення 18 років з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.І.Мохов