Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 2-800/11

провадження № 61-19240св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Калитинська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 24 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Сала Т. Б., Войтко Ю. Б.,

Марчук В. С.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку для прийняття спадщини.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 грудня

2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин та визначено їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька - ОСОБА_4 , в шість місяців, починаючи з дня ухвалення рішення судом - до 12 червня 2012 року.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

25 липня 2019 року особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Скарга мотивована тим, що вона не була залучена до часті у справі, хоча є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4 , а тому вказаним рішенням порушуються її права та інтереси; причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є поважними; судом не встановлено, що у володіння та управління спадковим майном вступила саме дружина ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживала в м. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області; вважала, що після смерті батька спадщину прийняла її матір, після смерті якої вона буде її спадкоємцем та успадкує і майно батька, а про наявність заповіту вона дізналася лише під час оформлення спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 серпня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2011 року, відкрито апеляційне провадження. Витребувано з Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2011 року в цій справі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що не прийнявши у встановлений законом строк спадщину після смерті батька ОСОБА_2 втратила статус спадкоємця, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції не зачіпає її прав та охоронюваних законом інтересів. Твердження ОСОБА_2 , що спадщину прийняла її мама шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном,

а відтак після її смерті вона є її спадкоємцем та мала б успадкувати і майно батька, є помилковими, оскільки мама скаржника була спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за законом, а ОСОБА_2 могла бути спадкоємцем за заповітом.

Аргументи учасників справ

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що вона втратила статус спадкоємця і не має права на апеляційне оскарження, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, тому суд апеляційної інстанції незаконно закрив апеляційне провадження у даній справі.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ухвала суду апеляційної інстанції є законною

і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_4 .

Згідно заповіту від 23 вересня 1994 року, посвідченого виконавчим комітетом Калитинської сільської Ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 78, ОСОБА_4 все своє майно заповів дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із копією спадкової справи № 133/12 до майна померлого ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 та 20 березня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, доказів її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не надано,

а тому ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині першій статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження

№ 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення

і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі

у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Установлені судами обставини справи свідчать, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав оскарженим судовим рішенням

ОСОБА_2 не заперечувала, що не прийняла спадщину після смерті батька. При цьому зазначає, що про наявність заповіту батька на своє ім`я не знала та виходила з того, що після смерті батька спадщину прийняла її матір, яка вступила у володіння та управління спадковим майном, після смерті якої вона буде її спадкоємцем та успадкує і майно батька.

Апеляційний суд зазначені доводи ОСОБА_2 не перевірив та не встановив, чи є її матір такою, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , чи не відмовилась від неї в установлені законом строки та порядку, чи прийняла ОСОБА_2 спадщину після смерті матері. Без встановлення цих обставин висновок апеляційного суду про те, що рішення суду першої інстанції не стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , є передчасним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати та передати справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 411, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Краснощоков

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

М. М. Русинчук