Провадження №2/263/107/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участі секретаря судового засідання Чапни А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", Акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ "Платинум Банк", АТ "Кредобанк" про визнання кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.02.2015 року вона звернулася до відділення ПАТ «Платинум Банк» з проханням надати їй кредит на споживчі потреби. Для отримання кредиту вона підписала заяву за типовою формою, кредитний договір вона не підписувала, суттєві умови кредитного договору з нею не узгоджувалися. Вважає, що підписана нею заява не є повноцінним кредитним договором. Зазначила, що їй була видана «Картка клієнта» ПАТ "Платинум Банк" з номером клієнтського рахунку. Вона дійсно користувалася кредитними коштами, розміщеними на картковому рахунку, та сплачувала банку щомісячні платежі за користування кредитом. У вересні 2018 року вона отримала листа від ТОВ «Юридична фірма «Дельта М», яка діє в інтересах АТ «Кредобанк», в якому зазначалося про те, що ПАТ «Платинум Банк» передав право вимоги за укладеним з нею кредитним договором АТ «Кредобанк» на підставі договору № 27ОК про відступлення права вимоги від 02.07.2018 року. У вказаному листі також зазначено, що вона має заборгованість за кредитним договором № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року у розмірі 9165 грн., яку повинна сплатити новому кредитору. З зазначеною сумою заборгованості вона не згодна. У зв`язку з тим, що кредитний договір встановленої законом форми вона не укладала, вона позбавлена можливості перевірити вказану суму заборгованості, оскільки не може перевірити умови кредитування, зокрема суму кредиту, строк та розмір відсотків за користування кредитом, розрахунки за кредитним договором, графік платежів за тілом кредиту та відсотками за користування ним. Вказане суперечить вимогам діючого законодавства, зокрема, вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що підписання нею анкети з персональними даними та отримання «Картки клієнта» ПАТ "Платинум Банк" не мають нічого спільного з процедурою укладення кредитного договору. Вважає, що у спірному кредитному договорі має місце істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (позичальника), положення договору є несправедливими, у зв`язку з чим просить визнати кредитний договір № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року недійсним.

Від відповідача ПАТ «Платинум Банк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошова С.В., до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Зазначила про те, що твердження позивача про те, що вона не укладала кредитний договір, з умовами кредитного договору, які є несправедливими, не знайомилася, не відповідають дійсності. Так, 23.02.2012 року між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір з Грейс періодами (рахунок) № 2831/4259 НОМЕР_1 (Оптимальний Грейс). Перед укладенням кредитного договору позичальником було підписано Заяву/Анкету від 20.02.2015 року, підписанням якої ОСОБА_1 погодилася, що усі істотні умови кредитування їй роз`яснено та підтвердила свій намір укласти кредитний договір на умовах, зазначених в договорі. Відповідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору Банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати всі зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За кредитним договором Банк надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 15544,19 грн.; строк кредитування 48 платіжних періодів; фіксована процентна ставка за користування кредитом 0,0001% річних; комісія за надання кредиту 0 грн.; цільове призначення поточні потреби; дата повернення кредиту 03.03.2019 року.

Згідно п.2.1 та п.2.2 кредитного договору кредит надається Банком позичальнику шляхом безготівково перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Кредит надається в сумі, яку позичальник отримав на свій поточний рахунок, збільшеній на суму комісії за надання кредиту. Даний договір був підписаний позичальником власноруч, що підтверджує її обізнаність та згоду з його умовами.

На виконання п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 2.1. Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» до підписання кредитного договору позичальнику було надано всю інформацію, яка передбачена вищезазначеними нормативно-правовими актами в письмовому вигляді, зокрема у п. 7 Заяви/Анкети, про що позивач поставила свій підпис.

Крім того, вищевказаною Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 (п.3.1) встановлена можливість включення комісії (тарифів) банку, що пов`язані з наданням та обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, тощо, що і було зроблено в оскаржуваному кредитному договорі та жодним чином не порушило права позивача як споживача фінансових послуг. Позивач була письмово ознайомлена з Умовами споживчого кредитування, про що свідчить її підпис в п. 5.5 кредитного договору, у якому зазначено, що підписанням цього договору позичальник засвідчує, що з умовами споживчого кредитування Банку ознайомився та зобов`язується виконувати. Засвідчує, що зміст ст.ст. 6, 207, 627 ЦК України, їй роз`яснено, із зразками підписів уповноважених осіб сторін ознайомлена та надає згоду щодо такої письмової форми цього договору.

Пунктом 2.6. Умов споживчого кредитування ПАТ «Платинум Банк», затверджених рішенням Правління від 25.11.2014 року № 46 передбачено, що Банк здійснює обслуговування кредиту (здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення позичальником часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою позичальника надає оновлений графік погашення, тощо) та стягує плату за обслуговування такого кредиту у вигляді комісії. Пунктом 2.7 Умов передбачено, що сума комісії за обслуговування кредиту додається до суми щомісячного платежу.

Таким чином, позичальнику було надано детальну інформацію про те, за надання яких саме послуг вона щомісячно сплачує комісію, що передбачена умовами кредитного договору, а також про усі інші умови кредитного договору.

На підставі викладеного, відповідач зазначає про відсутність будь-яких обставин та законних підстав для визнання умов кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту недійсною, що умови є несправедливими, оскільки відсутні будь-які допустимі докази таких тверджень позивача.

Таким чином, наявність підписів позивача в Заяві/Анкеті, кредитному договорі та невід`ємних його додатках свідчить про те, що позивач у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» отримала всю необхідну інформацію та погодилася з нею, а отже було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов. Позичальник не скористалася своїм правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту упродовж чотирнадцяти календарних днів з моменту передачі їй примірника укладеного договору, як це передбачено п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Більш того, щомісячно сплачувала комісію за кредитне обслуговування, що свідчить про згоду останньої із даною умовою договору.

Враховуючи викладене всі умови кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року, укладеного зі ОСОБА_1 , є дійсними в розумінні положень ст. 203 ЦК України, а вимоги позивача про визнання умов кредитного договору несправедливими та визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Від представника відповідача АТ «Кредобанк», також до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що при укладенні кредитного договору сторонами повністю дотримано вимог чинного законодавства щодо укладення такого виду правочину, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , недійсним.

Також зазначили, що дійсно на теперішній час саме АТ «Кредобанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № 270К від 02.07.2018 року є кредитором у зобов`язанні, що виникло внаслідок укладення між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту, про що належним чином було повідомлено позичальника листом від 02.07.2018 року № 20-37700-11481/18.

Позивач та її представник у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просили задовольнити повністю.

Представник відповідача ПАТ «Платинум Банк», у судове засідання засідання не з`явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку, з урахуванням позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача АТ «Кредобанк», у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

З урахуванням положень ч.1 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання технічними засобами.

Згідно положень Цивільного кодексу України, зокрема ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

Споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов`язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Зі змісту наданих сторонами письмових доказів встановлено, що 20.02.2015 року позивач звернулася до відділення ПАТ «Платинум Банк» в м.Маріуполі з заявою/анкетою позичальника № 2832/4259DCLRGPT, надала при цьому свої персональні дані та підтвердила їх правильність власним підписом (додаток до відзиву).

Як вбачається зі змісту вказаної заяви/анкети, підписаної позичальником ОСОБА_1 , остання погодилася, що усі істотні умови кредитування, зокрема, можлива сума кредиту, строк, на який кредит може бути одержано, мета, для якої кредит може бути використаний, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість та умови дострокового повернення кредитку, форми та види його забезпечення, а також орієнтовна сукупна вартість кредиту (з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг) їй роз`яснено та підтвердила свій намір укласти кредитний договір на умовах, зазначених в договорі.

23.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір № 2832/4259DCLRGPT (Оптимальний Грейс).

На підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та АТ «Кредобанк» 02.07.2018 року, АТ «Кредобанк» набуло права кредитора за кредитним договором, укладеним зі ОСОБА_1 .

Відповідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору Банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати всі зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За кредитним договором Банк надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 15544,19 грн.; строк кредитування 48 платіжних періодів; фіксована процентна ставка за користування кредитом 0,0001% річних; комісія за надання кредиту 0 грн.; цільове призначення поточні потреби; дата повернення кредиту 03.03.2019 року.

Банк формує Графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг тощо.

Відповідно до п.1.3 договору для видачі та зарахування коштів для погашення кредиту Банк відкриває позичальнику рахунок № НОМЕР_2 . Позичальник доручає банку самостійно утримати всі належні комісії, що мають сплачуватися йому при видачі кредиту, перераховувати з рахунку кредитні кошти на поточний рахунок.

Згідно п.2.1 та п.2.2 кредитного договору кредит надається Банком позичальнику шляхом безготівково перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Кредит надається в сумі, яку позичальник отримав на свій поточний рахунок, збільшеній на суму комісії за надання кредиту.

Відповідно до п.2.6 договору погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється у вигляді щомісячних платежів в сумі згідно з п.1.2 договору та Додатком № 1 , починаючи з першої дати сплати заборгованості.

Згідно з п.5.1 кредитного договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань позичальника за даним договором. Будь-які зміни чи доповнення до цього договору, які підписні сторонами, є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.6. Умов споживчого кредитування ПАТ «Платинум Банк», затверджених рішенням Правління від 25.11.2014 року № 46 передбачено, що Банк здійснює обслуговування кредиту (здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення позичальником часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою позичальника надає оновлений графік погашення, тощо) та стягує плату за обслуговування такого кредиту у вигляді комісії. Пунктом 2.7 Умов передбачено, що сума комісії за обслуговування кредиту додається до суми щомісячного платежу.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що Банк має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати своїх права за цим договором (повністю або частково).

Згідно з п.5.5. даний договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один для позичальника, інший для Банку. У вказаному пункті зазначено, що кредитний договір укладено відповідно до ст.ст. 6, 627, 207 ЦК України шляхом підписання зі сторони позичальника цього договору та з нанесеними на нього типографськими засобами відбитку печатки та підпису уповноваженої особи банку.

Даний договір був підписаний позичальником власноруч, що підтверджує її обізнаність та згоду з його умовами.

Підписанням кредитного договору позичальник ОСОБА_1 засвідчила, що з Умовами споживчого кредитування Банку ознайомилася та зобов`язується їх виконувати. Крім того, засвідчила, що їй роз`яснено зміст ст.ст. 6, 627, 207 ЦК України, із зразками підписів уповноваженої особи банку ознайомлена та надає згоду щодо такої письмової форми цього договору.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позичальнику було надано детальну інформацію про те, за надання яких саме послуг вона щомісячно сплачує комісію, що передбачена умовами кредитного договору, а також про усі інші умови кредитного договору, у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави для визнання умов кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту несправедливими та, як наслідок, недійсними.

Наявність підписів позивача в Заяві/Анкеті, кредитному договорі, на думку суду, свідчить про те, що позивач у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» отримала всю необхідну інформацію та погодилася з нею, а отже було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов. Позичальник не скористалася своїм правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту упродовж чотирнадцяти календарних днів з моменту передачі їй примірника укладеного договору, як це передбачено п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Більш того, відповідач щомісячно сплачувала комісію за кредитне обслуговування, що свідчить про згоду останньої із даною умовою договору.

Вказане, також, спростовує твердження позивача щодо ненадання їй копії договору та спростовує наявність підстав для настання наслідків, визначених частиною 6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема таких наслідків як відсутність підстав виникнення обов`язків споживача у разі ненадання документу, що засвідчує факт здійснення правочину.

Також позивач посилається на несправедливі умови договору. Зокрема цитує положення частини 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Так, частиною другою ст. 18 вказаного Закону визначене поняття «несправедливі умови договору». Перелік таких умов, визначений частиною 3 ст. 18 вказаного Закону.

Проте, позивачем не конкретизовано, які саме умови кредитного договору № 2832/4259DCLRGPT від 23.02.2015 року, вона вважає несправедливими та в чому саме полягає істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивачем, зокрема, зазначено про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування, що, в свою чергу, підпадає під дію п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в якому зазначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Проте, як вбачається зі змісту оспорюваного договору, він підписаний сторонами, що свідчить про те, що позичальник була ознайомлена з його умовами та погодилася зі змістом прав та обов`язків кожної із сторін, оскільки підписала Договір, в якому зазначені його основні умови, зокрема його розмір, строк, плата за користування кредитними коштами, в тому числі і відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч.ч. 1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 76, ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ст.ст.81,89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню; обставини, що обґрунтовано доводять позовні вимоги, судом не встановлені.

Відповідно, з урахуванням визначених підстав, виходячи з засад змагальності та диспозитивності, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", Акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк", , місцезнаходження: м. Київ, вул.. Амосова, буд. 12, корп..1.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", ; місцезнаходження: м. Львів, вул.. Сахарова, буд. 78.

Суддя С.В.Кулик