Справа № 325/945/20
провадження № 2/325/260/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що сторони у справі з липня 2016 року по червень 2020 року проживали без реєстрації шлюбу однією родиною та вели спільне господарство у квартирі АДРЕСА_1 . В період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина - ОСОБА_4 . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, і батьком вказано « ОСОБА_2 ». При народження дитини відповідач не подавав заяви про визнання себе батьком дитини, і прізвище дитини було вказано « ОСОБА_4 ». З середини червня 2020 року відповідач не проживає разом з позивачкою та дитиною. Позивачка неодноразово пропонувала ОСОБА_2 визнати себе батьком дитини, але відповідач взагалі покинув їх родину та перестав піклуватись про дитину. Тому, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою судді ОСОБА_7 від 04 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 04 вересня 2020 року.

Ухвалою судді Діденка Є.В. від 28 серпня 2020 року справа прийнята до провадження на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_7 у відставку. Призначено підготовче засідання у справі відповідно до раніше визначеної дати 04.09.2020 року.

Відзив на позов не надходив.

В підготовче засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити і просила суд долучити до матеріалів справи медичний аналіз ДНК-тесту між відповідачем і дитиною.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибув, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в особі його представника ОСОБА_8 . В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява від ОСОБА_2 від 05.08.2020 року, згідно з якою він просить розглядати справу у його відсутність, оскільки планує знаходитись за кордоном на заробітках, позов визнає повністю. Крім того, до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_8 , в якій представник просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає повністю.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Правовідносини сторін регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Такі ж обов`язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 11.09.2018 року.

У свідоцтві про народження батьком дитини вказаний ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно з довідкою з місця проживання від 15.06.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з липня 2016 року мешкають разом однією родиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина ОСОБА_4 . Такі ж відомості вказані у Акті з місця проживання від 04.08.2020 року, складеним старшою по будинку і директором ТОВ «Акві-Буд».

Наданими позивачкою фотознімками продемонстровано спільне проведення часу відповідачем і дитиною.

Згідно зі Звітом про тест ДНК на батьківство, виконаного медичною лабораторією 10.08.2020 року, між дитиною ОСОБА_3 та можливим батьком ОСОБА_2 , вірогідність батьківства 99,9999994%.

Таким чином, наданими позивачкою доказами у сукупності підтверджено батьківство відповідача стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, відповідач визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, і тому позов підлягає задоволенню.

У відповідності до статей 141, 142 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачу 50 % судового збору з державного бюджету, а іншу частину стягує з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,18, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки Російської Федерації, судовий збір в розмірі 420 грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянці Російської Федерації, з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею квитанцією № 077110086 від 20.07.2020 року (оригінал у матеріалах справи), а саме у розмірі 420 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя Є.В. Діденко