ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/964/19 Номер провадження 22-ц/814/387/20Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Одринської ТВ.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань Ряднини І.В.

розглянувши у спрощеному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу Черненко Оксани Олександрівни про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Юхимович С.А.

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2019 року, ухваленого суддею Грузман Т.В.

в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном. В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 . На момент смерті батька з ним у одному будинку була зареєстрована її сестра ОСОБА_2 зі своїми дітьми, хоча фактично вони проживали в іншому місці.

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) на території Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 4,29 га. серія ПЛ № 0293182 від 26.03.1997 року. Заявник вказує, що є єдиним спадкоємцем на вказану земельну ділянку, оскільки прийняла спадщину у порядку ч.1 ст. 529 ЦК УРСР. Інші брати та сестри на спадщину не претендують і жодних дій по вступу у спадкові права не вчинили. На даний час заінтересовані особи також не мають заперечень щодо вступу у спадщину саме заявника. Після смерті батька, заявник провела його поховання, забрала на зберігання та розпорядження його документи, фото, особисті та інші речі домашнього вжитку, провела господарські роботи по господарству. Таким чином, заявник вчинила всі необхідні дії для прийняття спадщини після смерті свого батька.

В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, тому вона звернулась до суду про встановлення факту, який має значення для вирішення її спадкових прав.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви місцевий суд виходив з того, що встановлення даного факту не буде породжувати жодних наслідків для заявника, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його інша дочка ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання із ним на день його смерті.

З вказаним рішенням суду не погодилася заявник , в зв`язку з чим її представник оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом безпідставно не взято до уваги, що вона за життя батька доглядала за ним та вела його господарство, після його смерті обробляла присадибну ділянку, користувалася речами домашнього вжитку та в неї знаходяться всі документи останнього, серед яких також сертифікат на земельну ділянку. Факт її вступу в управління майном, належного померлому батьку, засвідчили свідки. Крім того, її сестра ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що хоча вона і була зареєстрована за адресою її померлого батька, вона там фактично не проживала, підтвердила, що догляд за їх батьком здійснювала саме заявник.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.01.2000 року виданого виконавчим комітетом Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області/ а.с.7/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) на території Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 4,29 га. серія ПЛ № 0293182 від 26.03.1997 року / а.с. 20/.

Постановою приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу Черненко Оксани Олександрівни від 09.08. 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови є пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини та відсутність підтверджуючих документів щодо проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті / а.с.22/.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачалось, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ксерокопії спадкової справи № 143/2019 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини після померлого, зверталась лише ОСОБА_1 , інших заяв про намір отримати спадок, вказана справа не містить.

Згідно довідок Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 18.03.2016 року № 02-20/124 та від 05.08.2019 року № 02-20/324 ОСОБА_5 проживав у с.Онішки, разом з ним були зареєстровані його дочка ОСОБА_2 та онуки з 1998 року та протягом 6 місяців після дня його смерті /а.с. 21/

Відповідно до довідки від 24.10.2019 року № 02-24/425 Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області зазначено, що померлий ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані - його дочка ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На день смерті ОСОБА_4 фактичне місце проживання вказаних осіб не відоме . / а.с. 99/.

За інформацією Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 24.10.2019 року № 02-20/426 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 04.03.1986 року по даний час / а.с. 100/.

Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, щопісля померлого ОСОБА_5 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до довідки Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 18 березня 2016 року за № 02-20/124, житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_4 на даний час зруйнований, земельна ділянка площею 0,10 га, на якій знаходився житловий будинок, не приватизована / а.с. 21 зворот/.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), померлому ОСОБА_5 належала земельна ділянка / пай/ розміром 4,29 га. серія ПЛ № 0293182 від 26.03.1997 року. Таким чином, зазначена земельна ділянка є єдиним спадковим майном на даний час.

При зверненні до суду не надано належних та допустимих доказів щодо вступу нею в управління чи володіння паєм на території Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, після смерті її батька. З матеріалів справи не зрозуміло хто з 2000 року користується та володіє зазначеною земельною ділянкою.

Крім того, колегія суддів вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є сестрами заявника, не доводять факту прийняття нею спадщини шляхом її вступу в управління спадковим майном, оскільки останні носять суперечливий характер та датовані 2017 року, хоча ОСОБА_1 звернулась до суду лише у вересні 2019 року. В судовому засіданні жодна із сторін для надання пояснень не з`явилися.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що вимоги заявника є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні справи дійшов до вірного висновку про відсутність доказів щодо прийняття спадщини заявником у справі, у зв`язку із чим рішення місцевого є законним та обґрунтованим та підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юхимович С.А. - залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В.П.Пікуль