Провадження №2/760/2497/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

01.12.2016 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції м. Києва про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без руху.

На виконання ухвали позивачем подано нову редакцію позову з уточненим колом учасників та змістом позову.

Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 , є рідним сином своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Вказує, що за життя ОСОБА_3 на праві приватної власності одноосібно належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07 листопада 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. та зареєстрованим в реєстрі за № 6291.

Посилався на те, що 08 лютого 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру в таких долях: 2/3 долі ОСОБА_1 та 1/3 долю ОСОБА_2 , все інше належне їй майно заповіла ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_3 , у жовтні 2016 року до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, він навідувався до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори для отримання інформації про порядок прийняття спадщини, на що йому було надано перелік документів, необхідних для відкриття спадкової справи та повідомлено, щоб він приходив після закінчення шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а на запитання про можливість раніше подати заяву, йому відповіли про відсутність такої необхідності. Позивач посилався на те, що вочевидь працівники державної нотаріальної контори вважали, що оскільки він проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті, то вважається таким, що прийняв спадщину, проте, вони не врахували, що місцем його реєстрації значилася інша адреса і довідка про склад сім`ї спадкодавця не містила його прізвища.

Крім того, посилався на те, що він в передбачений законом шестимісячний строк підготував всі необхідні документи для подання заяви про прийняття спадщини і планував її подати 09 листопада 2016 року. Однак, у вказаний день, у нього виникло сезонне захворювання на гостру респіраторну вірусну інфекцію та бронхіт, у зв`язку з чим він був вимушений залишитись вдома для лікування. У заклади охорони здоров`я за медичною допомогою не звертався, оскільки за три роки таке траплялося часто і він звик самостійно справлятися з даними захворюваннями, лікарняний листок не отримувався, оскільки позивач вже не працює та є пенсіонером.

Позивач вказав, що реалізуючи надані законом права, 23 листопада 2016 року, ним подано заяву до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , на що державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. винесено постанову, якою відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері, у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку на прийняття спадщини.

На переконання позивача, вказане свідчить, що ним, встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, пропущений з поважних причин, та підлягає поновленню в судовому порядку.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2017 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

23.02.2018 на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшли пояснення від Головного територіального управління юстиції в місті Києві, в яких зазначено, що оскільки даним позовом дії посадових осіб Головного територіального управління юстиції та його підпорядкованих органів позивачем не оскаржуються, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві розгляд даної справи покладає на розсуд суду. Також в поясненнях вказано, що розгляд даної справи можливий за відсутності представника Головного територіального управління юстиції в місті Києві.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року витребувано від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори - належним чином завірену копію спадкової справи, зареєстрованої в Спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем ІНФОРМАЦІЯ_3 подано заяву, якою просив замінити первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача - Київську міську раду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача - Київську міську раду, місцезнаходження якої за адресою: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. 01.07.2019 подав заяву, якою просив проводити судові засідання за його відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про розгляд справи, однак в матеріалах справи наявні пояснення, в яких вказано, що розгляд даної справи можливий за відсутності представника Головного територіального управління юстиції в місті Києві.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області 16 травня 2016 року.

08 лютого 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру в таких долях: 2/3 долі ОСОБА_1 та 1/3 долю ОСОБА_2 , все інше належне їй майно заповіла ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07 листопада 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. та зареєстрованому в реєстрі за № 6291 ОСОБА_3 , на момент смерті, на праві приватної власності одноосібно належала квартира АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2016 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_3

23.11.2016 державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку на прийняття спадщини.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 , він в передбачений законом шестимісячний строк підготував всі необхідні документи для подання заяви про прийняття спадщини і планував її подати 09 листопада 2016 року. Однак, у вказаний день у нього виникло сезонне захворювання на гостру респіраторну вірусну інфекцію та бронхіт, у зв`язку з чим він був вимушений залишитись вдома для лікування. В заклади охорони здоров`я за медичною допомогою не звертався, так як за три роки таке траплялося часто і він звик самостійно справлятися з даними захворюваннями, лікарняний листок не отримувався, оскільки позивач вже не працює та є пенсіонером, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Також, вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Крім того, у п. 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв`язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори позивач звернувся 23.11.2016, пропустивши 10 днів для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк закінчився 13.11.2016, однак, суд приймає до уваги його посилання на те, що після смерті ОСОБА_3 , у жовтні 2016 року до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, він навідувався до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори для отримання інформації про порядок прийняття спадщини, на що йому було надано перелік документів, необхідних для відкриття спадкової справи. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи довідками, виданими ЖБК «Марс -5», датованими 22.11.2016.

Позивач також посилався на те, що вочевидь працівники державної нотаріальної контори вважали, що оскільки він проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті, то вважається таким, що прийняв спадщину, проте, вони не врахували, що місцем його реєстрації значилася інша адреса і довідка про склад сім`ї спадкодавця не містила його прізвища.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку є поважними та обґрунтованою є вимога про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Суд, керуючись ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1261-1265, 1268-1272 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебіг зазначеного строку рахувати з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: