Справа № 595/2183/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Содомори Р.О.

при секретарі Ковалівському Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Бучацького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_1 , яке надійшло від Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь від 07.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Бучацьким районним судом Тернопільської області ОСОБА_2 було направлено лист про необхідність надання письмових заперечень в місячний термін, відповідно до приписів ч. 1 ст. 467 ЦПК України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду матеріалів справи не викликалась, оскільки проживає у Республіці Білорусь.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, вивчивши вказане клопотання, докази надані в його обґрунтування, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Рішенням суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь від 07.09.2016 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь із ОСОБА_2 аліментів в розмірі 33 % всіх видів заробітку, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення щомісячно на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06.09.2016 року та до повноліття дітей.

Відповідно до довідки судді Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь Юрчик О ОСОБА_5 вказане вище рішення суду набрало законної сили 19.09.2016 року та підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно з довідкою судді Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь ОСОБА_6 вказане рішення суду від 07.09.2016 року на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Приписами ч.1 ст.462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 1 ст.463 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконанні в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди «Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно п. 5.1Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008року N1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень»(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за N 573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.2. Інструкції, Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 Інструкції. Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін`юст.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, Іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно з п. 5.4. Інструкції, Мін`юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

Якщо клопотання відповідає міжнародному договору України, Мін`юст через головне територіальне управління юстиції направляє іноземне клопотання до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

Враховуючи наведене вище, а саме, що рішення суду набрало законної сили, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом, відповідно до норм міжнародного права, та ознайомлений із змістом його рішення. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468ЦПК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Разом із тим, із вказаного вище рішення суду вбачається, що аліменти із ОСОБА_2 стягуються у процентному співвідношенні до його доходів, а тому підстави для перерахування суми аліментів із іноземної валюти в національну відсутні.

За таких обставин суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь щодо стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 12 від 24.12.99 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди «Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст. ст.462,463,467,468 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення суду Новогрудського району Гродненської області Республіки Білорусь від 07.09.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Зубрець, Бучацького району, Тернопільської області, Україна, громадянина України, аліменти в розмірі 33% всіх видів заробітку, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення щомісячно на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06.09.2016 року та до повноліття дітей.

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Республіки Білорусь державного мита в сумі 11 рублів 81 копійку, що за курсом Національного Банку України 1 білоруський рубель = 10,99 Українська гривня на день постановлення ухвали, становить 129 (сто двадцять дев`ять) грн. 80 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Р. О. Содомора