Справа № 585/245/20
Номер провадження 2/585/291/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючої судді Машини І.М.

з участю секретаря Шемчук І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, встановленого рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2014 року у справі №585/1355/14ц та стягувати з позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача виникли обставини, передбачені ст. 192 СК України, зокрема він втратив роботу, повторно одружився і у нього народилася ще одна дитина.

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2020 року, у справі відкрито провадження та призначеного розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем до суду направлено відзив, в якому вона просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 та стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 1200 грн. У відзиві відповідачка зазначає, що позивач працює за кордоном, де заробітки значно вищі ніж в Україні та їх спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10-ти мясяців від народження знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Міхурово-сечовидний рефлекс 2 ступеню. Хронічний пієлонефрит», за останні два роки перенесла дві операції, які коштували 18 тис. гривень та 5 тисяч на реабілітацію, кошти на які позивач не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив настіпні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.04.2014 року у справі № 585/1355/14-ц, з позивача на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , - в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. (а.с.9).

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_1 , останній 01.07.2019 звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с.4).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни 25.10.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №344. (а.с. 5).

Позивач має двох дітей - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження видане виконавчим комітетом Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області 10.06.2015, актовий запис №07 від 10.06.2015), та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повторно видане свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни 20.03.2014, актовий запис № 52 від 30.01.2013) (а.с.6, 7).

Позивач надає довідки про розмір сплачених аліментів від 29.01.20 №10362, від 24.01.20 № 48. (а.с. 11, 12) та копію виконавчого листа від 29.04.2014 у справі №585/1355/14-ц (2/585/521/14).

Згідно довідки КНП «Центр первинної медичної допомоги міста Ромни» Роменської міської ради від 14.02.2020 ОСОБА_8 має діагноз «Хронічний вторинний пієлонефрит, міх урно-сечовий рефлекс 1-2 ст».

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 1 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що те, що, як встановлено судом, згідно наданих позивачем довідок, середній розмір сплачуваних позивачем аліментів на утримання дитини, складає близько 2000 грн. в місяць, дочка позивача ОСОБА_8 хворіє та потребує постійного лікування, позивачем в свою чергу не надано доказів того, що він неотримує будь яких доходів, а також беручи до уваги те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, та згідно чинного законодавства батьки зобов`язані утримувати дітей не залежно від того отримують вони дохід чи ні, суд вважає, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Також на підставі ст. 137, 141 ЦПК України, оцінивши наданий відповідачем акт приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2020, квитанцію до прибуткового касового ордера №13 від 17.02.2020 на суму 1200 грн., суд задовольняє клопотання відповідачки про стягнення на її користь понесені нею витрати на оплату правової допомоги.

На підставі положень ст.ст. 2-13, 76-83, 137, 141, 142, 258, 259, 274 ЦПК України, ст.ст. 3, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина