Провадження № 2/161/3570/20
У Х В А Л А

09 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Торчинської селищної об`єднаної територіальної громади Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Торчинської селищної об`єднаної територіальної громади Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що спірне майно фактично є спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У даному випадку, досудове врегулювання спору є обов`язковим виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема: видають свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа,яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Згідно приписів глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач, ставлячи питання про визнання за ним у судовому порядку права власності на майно, яке об`єктом спадкування, має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва з вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Про це неодноразово наголошує Верховний Суд, зокрема у постановах від 24.07.2019 у справі № 2-6322/04 та від 16 січня 2019 року у справі №2-390/2006.

Отже, подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконала визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви та не надала доказів досудового врегулювання спору.

Відтак, позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки, а саме, долучити до матеріалів позовної заяви, як підставу звернення до суду, обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної з видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки при вирішенні в судовому порядку спорів даної категорії, суд не має права безпідставно приймати на себе функції нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Торчинської селищної об`єднаної територіальної громади Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Черняк В.В.