Справа № 703/693/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

з секретарем судових засідань Сорокою О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/693/20

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Кугота І.П.

про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Ржевська 3» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

20 листопада 2019 року в результаті несправності центральної каналізаційної труби-стоку та переповнення стічних колодязів в підвальному приміщенні будинку, що призвело до підйому каналізаційної води до житлового поверху та під тиском, з труби для стоку води від пральної машини, її квартиру було затоплено.

Внаслідок затоплення в квартирі були пошкоджені стіни, підлога, побутова техніка, м`які меблі, шафи та речі. Всього майнова шкода була завдана їй на суму 58469 грн. 97 коп.

Вказала, що 21 листопада 2019 року вона звернулася до ОСББ «Ржевська 3» з заявою про відшкодування завданих їй збитків.

Однак завдана шкода відповідачем відшкодована не була, відтак вона звернулася до суду з позовом та просить стягнути з ОСББ «Ржевська 3» на її користь завдану майнову шкоду в сумі 58469 грн. 97 коп., 2000 грн. витрат на проведення експертизи, 10000 грн. матеріальної шкоди та понесені судові витрати.

30 червня 2020 року позивач надала суду уточнюючу позовну заяву в якій, крім викладення вищевказаних обставин, уточнила про стягнення з відповідача на її користь майнової шкоди в сумі 58469 грн. 97 коп., 2000 грн. витрат на проведення експертизи, понесені судові витрати та 10000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позовній заяві. Вказала, що внаслідок затоплення її квартири стічними водами з фекаліями проживання в ній і на даний час неможливе.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. В надісланому на адресу суду відзиві та в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що причиною затоплення квартири позивача була відсутність заглушки на зливній трубі для пральної машини, про що був складений відповідний акт.

Через унітаз та ванну затоплення не було, що вказує на відсутність забиття системи каналізації будинку. Вказав, що після проведення в т.ч. і обстеження системи каналізації будинку було встановлено, що вона перебуває у справному стані, будь-яких порушень її цілісності та забиття не встановлено.

Зазначив, що огляд системи каналізації будинку був здійснений, відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, 04 листопада 2019 року.

Вказав також, що у зв`язку з тим, що позивач плати за утримання будинку не здійснювала, 05 квітня 2019 року було відкрите виконавче провадження про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості по утриманню будинку, тому, станом на дату затоплення, а саме 20 листопада 2019 року, відповідач припинив надавати позивачу послуги відповідно до умов укладеного договору.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Частинами першою та другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до акту про наслідки залиття житлового приміщення від 20 листопада 2019 року, складеного в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в будинку по АДРЕСА_1 було затоплено квартиру НОМЕР_2 стічними водами каналізації з фекаліями, які потрапили в квартиру через отвір для зливу води з пральної машини, який прорвало.

21 листопада 2020 року позивач звернулася до ОСББ «Ржевська 3» з заявою про відшкодування збитків, завданих затопленням її квартири стічними каналізаційними водами з фекаліями.

22 листопада 2019 року в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 було складено акт про наслідки залиття квартири АДРЕСА_1 із зазначенням завданих пошкоджень.

Згідно витягу експерта-оцінювача Губського М.В. , з проведеного обстеження квартири АДРЕСА_1 , вбачається, що потрапляння каналізаційних стоків до приміщення квартири відбулося по причині засмічення труб каналізаційного стояка та підняття рівня каналізаційних стоків у внутрішньо-будинковій каналізаційній системі. У витягу в т.ч. вказано про пошкодження, які завдані у квартирі.

До витягу надані фотознімки та таблиці із зображення пошкоджень та факту затоплення квартири фекаліями.

З наданого вищевказаного витягу вбачається, що майнова шкода, яка завдана позивачу внаслідок затоплення квартири становить 58469 грн. 97 коп.

Факт затоплення 20 листопада 2019 року квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить позивачу, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідки надали аналогічні покази та вказали, що квартира позивача була затоплена стічними водами з фекаліями, внаслідок чого дихати в квартирі було неможливо.

Свідок ОСОБА_5 зокрема вказав, що в підвальному приміщенні будинку під стічними трубами була велика кількість стічних вод. Зазначив також, що нікого з представників ОСББ в квартирі позивача в день затоплення не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на ту обставину, що причиною затоплення квартири позивача була відсутність заглушки на зливній трубі для пральної машини, про що був складений відповідний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2019 року було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), затвердженого управителем ОСББ «Ржевська 3» про те, що 20 листопада 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 трапилось залиття приміщення квартири каналізаційними стоками через злив для пральної машини, на який не було встановлено заглушки. Крім того у квартирі, на каналізаційній трубі, також не було встановлено клапана.

Вказаний акт підписаний головою та членами комісії. Підпис ОСОБА_1 у акті відсутній у зв`язку із відмовою.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт.

У додатку № 4 до цих Правил в т.ч. зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Однак, як пояснила в судовому засіданні позивач вона не була присутньою під час складання вказаного акту. Вказала також, що вказаний акт взагалі не складався в день затоплення.

Вказані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_5 , який, крім іншого вказав, що в квартиру позивача в день коли сталося затоплення ніхто з представників ОСББ не приходив та жодний акт не складався.

На підтвердження відсутності вини відповідача, представником, надано також акти загального огляду жилого будинку по АДРЕСА_1 , від 4 та 20 листопада 2019 року, про справність системи каналізації вказаного будинку.

Однак, факти викладені у вказаних актах належними доказами не підтверджено. На допиті в якості свідка ОСОБА_9 , який був членом комісії при складанні вказаних актів, представник відповідача відмовився.

Не ставилося представником відповідача і питання про призначення судом судової товарознавчої експертизи на спростування наданих позивачем доказів заподіяння їй шкоди з вини відповідача та самої суми завданих збитків.

Суд також критично відноситься до тверджень представника відповідача на рахунок того, що ОСББ не повинно було надавати послуги позивачу, оскільки вона має заборгованість за оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території, оскільки, як вбачається з доданої до відзиву постанови про закінчення виконавчого провадження, борг, який мала позивач, повністю нею сплачено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт залиття квартири позивача з вини відповідача підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими під час розгляду справи доказами, які не спростовані представником відповідача та не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям квартири позивача, заподіяна не з його вини. Відтак, заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в сумі 58469 грн. 97 коп. підлягають до задоволення в повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення з відповаідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги в частині відшкодування шкоди позивач обгрунтовувала тим, що залиття її квартири завдало їй моральних страждань внаслідок пошкодження майна, неможливості його використання і на даний час, що спричинює незручності та дискомфорт.

Приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок залиття було пошкоджене внутрішнє оздоблення квартири позивача, затоплення квартири стічними водами з фекаліями на даний час позбавляє позивача можливості користуватися своєю власністю, внаслідок чого порушуються її нормальні життєві потреби, крім того, суд враховує, що позивач, в зв`язку з подіями що сталися, зазнала і значних психологічних страждань, відтак виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить компенсаційних характер завданим стражданням, приходить до висновку, про стягнення на користь позивача 10000 тисяч гривень моральної шкоди, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережила та переживає на даний час.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судові збору в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати, пов`язані із збиранням доказів по справі в сумі 2000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ржевська 3» (м. Сміла, Черкаська область, вул. Ржевська, 3, ) "про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири" - задоволити повністю.

Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ржевська 3» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 58469 грн. 97 коп. та 10000 гривень моральної шкоди, судові витрати у сумі 2840 грн. 80 коп., всього 71310 гривень 77 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складене 09 вересня 2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк