У Х В А Л А

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 205/7561/18

провадження № 61-11870ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справіза позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк») у жотвні 2018 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просилостягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 258 845,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 12 січня 2015 року між сторонами укладено договір № 6633/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування. Банк зобов`язався надати відповідачу комплекс послуг, що включені до пакету продуктів та послуг «Універсальний», згідно з Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», а відповідач зобов`язався належним чином виконувати умови договору. На підставі заяви ОСОБА_1 банк відкрив рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у гривні з видачею картки платіжної системи Visa. За вказаним договором виникла заборгованість у зв`язку з виникненням несанкціонованого овердрафту за здійснення оплати у мережі інтернет на суму, що перевищуєзалишок по картці. ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення викорастаних коштів банку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року позовні вимоги АТ «Сбербанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користьАТ «Сбербанк» заборгованість за несанкціонованим овердрафтом за договором № 6633/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування від 12 січня 2015 року в розмірі 258 845, 09 грн, з яких: несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_3 - 15 705, 01 грн; відсотки за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_3 - 41 449, 66 грн; несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_2 - 55 308,30 грн; відсотки за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_2 - 146 382,12 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року зазначенерішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» відсотків за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_3 у розмірі 41 449, 66 грн та по рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 146 382, 12 грн - скасовано. В частині визначеної судом суми заборгованості та суми судового збору - змінено.

Відмовлено в задоволені позовних вимог АТ «Сбербанк» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_3 та по рахунку № НОМЕР_2 .

Загальну суму заборгованості за несанкціонованим овердрафтом за договором № 6633/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 12 січня 2015 року, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» визначено у розмірі 71 013, 31 грн, з яких: несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_3 - 15 705, 01 грн; несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_2 - 55 308, 30 грн.

Зменшено стягнутий з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» судовий збір з 3 882, 68 грн до суми 1 065, 20 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з АТ «Сбербанк»на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 597, 93 грн.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року.

ОСОБА_1 зазначив, що дана справа має для нього виняткове значення, оскільки він має незначний дохід, крім того його неповнолітня дитина страждає на хронічне захворювання, її лікування потребує постійних матеріальних затрат.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 258 845,09 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що дана справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. ОСОБА_1 не навівпереконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має, для нього виняткове значення. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуванізаявником судовірішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягаютькасаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справіза позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук