Справа № 288/927/20
Провадження № 2/288/324/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач 2) про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності в якому вказує, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину є співвласником 21/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку фактичного користування житлового будинку АДРЕСА_1 , у фактичному користуванні Позивача знаходяться приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, загальною площею 57.2 кв.м. та сарай В-1. Також, площа житлового будинку змінена в зв`язку з добудовою прибудови, що не є самовільним будівництвом.

Іншими співвласниками житлового будинку є Відповідачі, проте вони не бажають проводити поділ будинку, відповідно до розміру належних їм часток у праві власності.

Згідно висновку щодо технічного поділу об`єкта нерухомого майна, є технічна можливість виділити належну Позивачу частку в розмірі 21/100 ідеальних частини будинку та може бути виділено приміщення: - 2-1, площею 13.7 кв.м.; - 2-2, площею 8.2 кв.м.; - 2-3, площею 10.5 кв.м.; - 2-4, площею 7.7 кв.м.; - 2-5, площею 3.7 кв.м.; - 2-6, площею 10.0 кв.м.; - 2-7, площею 3.4 кв.м., загальною площею 57.2 кв.м., а також господарська будівля: сарай В-1, які знаходяться у користуванні Позивача, крім того належна їй частина будинку має самостійний вхід.

Вищевказана нерухомість розташована на земельній ділянці, загальною площею 0.0300 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Маючи намір нотаріально посвідчити договір про виділ належної частки житлового будинку з метою володіння, користування та розпорядження, Позивач звернулась до нотаріуса та їй було повідомлено про неможливість посвідчення даного правочину, через відсутність сторони, а саме інших співвласників житлового будинку.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить виділити їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у власність належні їй 21/100 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку, загальною площею 57.2 кв.м., житловою площею 15.9 кв.м., а саме: коридор, загальною площею 13.7 кв.м., позначений на плані під номером 2-1; житлову кімнату, загальною площею 8.2 кв.м., позначену на плані під номером 2-2; коридор, загальною площею 10.5 кв.м., позначений на плані під номером 2-3; житлову кімнату, загальною площею 7.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-4; кладову, загальною площею 3.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-5; кухню, загальною площею 10.0 кв.м., позначену на плані під номером 2-6; кладову, загальною площею 3.4 кв.м., позначену на плані під номером 2-7 та господарські будівлі, до складу яких входить: сарай, позначений на плані В-1.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в подані позовній заяві просила справу слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. 08 вересня 2020 року надала до суду заяву в якій позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. 08 вересня 2020 року надала до суду заяву в якій позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2014 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина складається з - 21/100 ідеальних часток житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . /а.с.7/

21 січня 2014 року зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 на 21/100 житлового будинку в АДРЕСА_1 . /а.с.8/

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 січня 2014 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2014 року, зареєстровано право спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі 21/100 частки на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . /а.с.9-10/

В технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 11 жовтня 2018 року на замовлення ОСОБА_1 вказано, що житловий будинок складається з: - квартира 1: коридор, 5.6 кв.м.; кладова, 2.8 кв.м.; кухня, 9.0 кв.м.; житлова, 7.8. кв.м.; житлова, 7.8 кв.м., всього - 33.0 кв.м.; - квартира 2: коридор,13.7 кв.м.; житлова, 8.2 кв.м.; коридор,10.5 кв.м.; кладова, 3.7 кв.м.; кухня, 10.0 кв.м.; кладова, 3.4 кв.м., всього - 57.2 кв.м.; квартира 3: ванна, 2.4 кв.м.; житлова, 11.8 кв.м.; житлова, 11.3 кв.м.; житлова, 7.4 кв.м.; кухня, 7.4 кв.м.; коридор, 5.7 кв.м.; вбиральня, 1.7 кв.м., всього - 50.3 кв.м., а всього по будинку - 140.5 кв.м. В характеристиці будинку, допоміжних будівель і споруд вказано: - житловий будинок, під літерою «А-1»; - прибудова, під літерою «а-1»; - прибудова, під літерою «а-1»; - прибудова, під літерою «а2-1»; - прибудова, під літерою «а3-1»; - сарай, під літерою «Б-1»; - сарай, під літерою «В-1». /а.с.11-14/

Відповідно до довідки комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1682 від 17 жовтня 2018 року, станом на 31 грудня 2012 року на підставі наявних документів, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований по праву приватної власності: - ОСОБА_4 - 21/100 ідеальних часток житлового будинку, згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Попільнянського районного округу 23 листопада 2005 року № 1939; - ОСОБА_3 - 36/100 ідеальних часток житлового будинку, згідно договору купівлі - продажу, посвідченого Попільнянською держнотконторою 05 травня 2006 року № 1272; - ОСОБА_2 - 43/100 ідеальних часток житлового будинку, згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Попільнянського районного округу 11 липня 2008 року № 3541. Загальна площа будинку літера «А-1» - 140.5 кв.м., житлова площа будинку літера «А-1» - 62.0 кв.м. На земельній ділянці розташовано: сарай - Б-1, сарай В-1. Примітка: загальна площа змінена в зв`язку з добудовою прибудови, згідно наказу мінрегіонбуду від 09 серпня 2012 року № 404 не є самовільним будівництвом. Інвентаризаційна справа № 1119, книга № 7, р. № 778. /а.с.15/

У Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 1684 від 19 жовтня 2018 року, зазначено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником на 21/100 ідеальну частку житлового будинку, фактичне користування: -2-1, 13.7 м2; -2-2, 8.2 м2; -2-3, 10.5 м2; -2-4, 7.7 м2; -2-5, 3.7 м2; -2-6, 10.0 м2; -2-7, 3.4 м2, загальна площа - 57.2 м2, сарай «В-1». Будинок розташований в АДРЕСА_1 . За технічними показниками об`єкт може бути поділено. /а.с.16, 19/

12 листопада 2018 року за № 1836 комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» надано розрахунок фактичного користування житлового будинку АДРЕСА_1 : 1) в фактичному користуванні ОСОБА_3 знаходяться приміщення: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, загальною площею 33.0 кв.м., що складає 20/100 ідеальних часток житлового будинку, вартість - 21549 гривень; 2) в фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходяться приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, загальною площею 57.2 кв.м., сарай - «В-1», що складає 44/100 ідеальних часток житлового будинку, вартість - 46705 гривень; 3) в фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходяться приміщення: 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, загальною площею 50.3 кв.м., сарай Б-1, що складає 36/100 ідеальних часток житлового будинку, вартість - 38414 гривень. /а.с.18/

Рішенням 41 сесії VІ скликання Попільнянської селищної ради від 12 березня 2014 року, надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості - присадибна земельна ділянка), із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради орієнтовною площею 0.0300 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . /а.с.17/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить виділити їй у власність належні 21/100 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель, в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статтями 364, 367 ЦК України, а тому Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 152 ЖК України врегульовано, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.

У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Позивач має право на виділ у натурі їй частки із спільного майна та нею надано докази на підтвердження існування технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна в розмірі, що відповідає розміру її частки в житловому будинку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права Позивача, як співвласника.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду просила залишити судові витрати за собою, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»; статтею 152 ЖК України; статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356, 358, 361, 364, 367, 368, 372, 392 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у власність належні їй 21/100 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку, загальною площею 57.2 кв.м., житловою площею 15.9 кв.м., а саме: коридор, загальною площею 13.7 кв.м., позначений на плані під номером 2-1; житлову кімнату, загальною площею 8.2 кв.м., позначену на плані під номером 2-2; коридор, загальною площею 10.5 кв.м., позначений на плані під номером 2-3; житлову кімнату, загальною площею 7.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-4; кладову, загальною площею 3.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-5; кухню, загальною площею 10.0 кв.м., позначену на плані під номером 2-6; кладову, загальною площею 3.4 кв.м., позначену на плані під номером 2-7 та господарські будівлі, до складу яких входить: сарай, позначений на плані В-1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник