Справа № 2-1071/10
Провадження № 6/314/148/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Свідунович Н.М., секретар судового засідання Печонкіна В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гавриленко О. при примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гавриленко О. звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо примусового приводу боржника ОСОБА_1 .

В поданні зазначає, що в провадженні Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 61300734 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1074/10 від 09.06.2010, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь міської клінічної лікарні екстреної та швидкої допомоги м. Запоріжжя залишку боргу у розмірі 3171,64 грн.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник не з`являється, державним виконавцем здійснювалися виходи за адресою боржника, але за адресою: АДРЕСА_1 боржника не розшукано.

Державний виконавець просить застосувати до боржника ОСОБА_1 привід.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Оцінивши у сукупності докази, суд вважає подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, звертаючись з поданням про примусовий привід боржника, державним виконавцем до матеріалів подання не додано доказів про те, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про відкриття виконавчого провадження та здійснення державним виконавцем відносно нього заходів примусового виконання рішення.

До матеріалів подання не долучено жодних доказів на підтвердження вручення боржнику вимоги державного виконавця чи повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та доказів його ухилення від явки.

Також, у поданні державним виконавцем не зазначено дату та час на які необхідно здійснити примусовий привід боржника, не вказано для яких саме виконавчих дій чи інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідна присутність боржника.

Привід за своєю природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд, вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.

За таких підстав, суд, вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 передчасним, а відтак необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 438, 353 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гавриленко О., при примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Свідунович

08.09.2020