У х в а л а

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 204/3855/18

провадження № 61-12052 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання незаконним і скасування наказу, зобов`язання змінити формулювання причин звільнення, зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати і допомоги на оздоровлення, стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В с т а н о в и в:

08 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року повністю, та в частині позовних вимог про: визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору; зобов`язання змінити формулювання причини звільнення; стягнення суми вихідної допомоги при звільненні та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, ухвалити нове рішення, яким дані позові вимоги задовольнити; в іншій частині позовних вимог направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено номери засобів зв`язку ОСОБА_1 , та не вказано про їх відсутність.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, із зазначенням у ній крім іншого, номери засобів зв`язку ОСОБА_1 , або зазначити про їх відсутність.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі. Разом із цим, заявник у касаційній скарзі вказує на те, що він звільнений від оплати судового збору згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від оплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із цим, позивачем у даній справі заявлено вимоги: визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору; зобов`язання змінити формулювання причини звільнення; зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення; стягнення суми вихідної допомоги при звільненні та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення,які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»», при пред`явленні яких судовий збір не сплачується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року, в справі № 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до положень частини другої статті 416 ЦПК України та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковим для застосування судами.

Отже, при поданні касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно оплатити судовий збір у встановленому розмірі щодо відповідних немайнових та майнової вимог.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

У разі подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1 762,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими відмовлено у задоволенні трьох немайнових вимог (визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору; зобов`язання змінити формулювання причини звільнення; зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення), а тому заявник має надати докази оплати судового збору за подання касаційної скарги щодо даних позовних вимог, в сумі 4 228,80 грн (1 762,00*0,4*3*200%).

Крім цього, ОСОБА_1 також оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні його майнової вимоги (стягнення суми вихідної допомоги при звільненні та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні). А тому відповідно, при поданні даної касаційної скарги, заявник має також надати докази оплати судового збору щодо даної майнової вимоги, з урахуванням розміру оспорюваної суми та згідно вищезазначених вимог Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко