КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Київ

справа № 381/4598/16-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Соловей Г.В. в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у справі за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості у розмірі 17794,34 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 14673,63 доларівСША; заборгованості за процентами за користування кредитом - 3120,71 доларів США з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 19 жовтня 2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №156-010/06Р, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 22000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 19 жовтня 2031 року.

Позивач вказував, що за період користування кредитними коштами відповідач здійснював часткові платежі по погашенню основної суми кредиту та процентів.

Зазначав, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачукредит у повному обсязі, однак останнійумови кредитного договору не виконує у повному обсязі, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідачазаборгованість за кредитним договором.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про визнання договорів недійсними.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір №156-010/06Р від 19 жовтня 2006 року, укладений між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 .

Визнано договір іпотеки від 19 жовтня 2006 року №156-010/Р, укладений між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 недійсним.

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , накладеної державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Савчук Т.П. та зареєстровано в реєстрі за №1-2417.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов банку задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 був ознайомлений зі всіма умовами договору та періодично здійснював погашення по кредитному договору, що підтверджує те, що відповідач визнав умови вказаного договору.

Вказував, що в розрахунку, який був наданий суду зазначено заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 17794,34 доларів США, оскільки користуючись своїм правом та нормами законодавства України банк не просить стягнути з відповідача пеню, а тому сума заборгованості зазначена у позовній заяві є вірною.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2018 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17794,34 доларів США, що еквівалентно 467653,05 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» судовий збір у розмірі 17148,88 грн.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2020 року рішення Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2018 року в частині вирішення позову ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2018 року залишено без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належний чином повідомлений.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Апеляційний суд переглядає рішення суду першрої інстанції у даній справі лише в частині вирішення позову ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем своїх вимог, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості наданий банком є неналежним доказом, оскільки сума заборгованості, яка зазначена в позовній заяві відрізняється від суми заборгованості, яка зазначена в розрахунку та міститься у виписці з особового рахунку.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №156-010/06Р, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 22000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування нерухомого майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.14 договору, строком до 19 жовтня 2031 року, зі сплатою 12% річних.

Пунктом 1.3 вказаного договору визначено, що у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за цим договором (відносно строків сплати процентів і повернення кредиту та/або сплати процентів та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 (один) відсоток річних, починаючи від розміру, встановленого в п.1.2 даного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення відсоткових ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов'язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі.

Згідно з п.п.4.1-4.2 договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 74 долари США щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Відсотки за користування грошовими коштами підлягають сплаті щомісяця у строк до 10 числа місяця, наступного за нарахуванням відсотків, а також у момент повернення кредиту, визначений у п.1.2 даного договору.

Відсотки за користування грошовими коштами нараховуються щомісяця, виходячи з фактичної кількості днів у процентномуперіоді. Відсотки нараховуються банком протягом строку користування кредитом, відповідно до пункту 1.2 даного договору. Рік умовно прийнято рівним 360 дням (пункт 10.1 кредитного договору).

Відповідно до пункту 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в пункті 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Додатком №1 до кредитного договору від 19 жовтня 2006 року обумовлені тарифи, комісії, інші платежі, які підлягають до сплати позичальником за цим договором, а саме: комісія за операції по розгляду анкети при оформленні кредиту фізичній особі; комісія за операції з експертизи документів при оформленні кредиту фізичній особі; плата за касове обслуговування кредитної операції фізичної особи; плата за надання довідки фізичній особі про наявність заборгованості; комісія за надання листа фізичній особі про зняття заборони з нерухомого майна, переданого в іпотеку.

Для забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 19 жовтня 2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №156-010/06Р, згідно з яким ОСОБА_2 передано в іпотеку банка нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

19 жовтня 2006 року для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за вказаним кредитним договором, між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

З матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього перед банком утворилася заборгованість.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», станом на 30 вересня 2016 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість у сумі 18713,06 доларів США, яка складається з:

суми кредиту - 14673,63 доларів США;

суми процентів за користування кредитом - 3120,71 доларів США;

суми пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 918,72 доларів США, що еквівалентно 23492,22 грн.

Вказані обставини також підтверджуються виписками по рахунку відповідача.

З урахуванням права кредитора на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 17794,34 доларів США, яка складається з: заборгованостіза кредитом - 14673,63 доларів США; заборгованості за відсотками - 3120,71 доларівСША.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.625 ЦК Українипередбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заборгованість у повному обсязі погашена ним не була.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач пояснив, що він припинив сплачувати кошти на погашення заборгованості за кредитом у 2015 році. Вказував на те, що він не погоджується з розміром заборгованості визначеного банком, проте зазначити, яка сума була ним сплачена на погашення тіла кредиту і процентів та в якому розмірі є заборгованість, яку він визначє, останній на питання суду зазначити не зміг.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти розміру заборгованості, відповідач ОСОБА_2 не представив свого контррозрахунку та не надав доказів на підтвердження своїх заперечень.

Матеріали справи не містять доказів проведення сплати боржником сум за кредитним договором в іншому розмірі, чим зазначав позивач.

Оскільки, ОСОБА_2 не виконував належним чином своїх зобов`язань за договором кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»заборгованості за тілом кредитом у розмірі 14673,63 доларів США.

Перевіряючи правильність нарахування заборгованості за відсотками на виконання вказівок, викладених у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року, колегія суддів виходить з наступного.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України).

Аналогічні висновки містяться у постановахВеликої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц,від 04 липня 2018 року у справі№14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц.

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у пункті 1.2 цього договору, припиняється достроково, на 10-ий день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом Банк письмово повідомляє позичальника.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2016 року на адресу ОСОБА_2 направлялась вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.

Зі змісту даної вимоги вбачається, що банк просив протягом 30 днів з дня відправлення цієї вимоги, але не пізніше 45 днів від дня її надсилання достроково погасити кредит та інші нарахування, які виникла станом на 18 лютого 2016 року.

Матеріали справи доказів та дати отримання відповідачем вимоги від 03 березня 2016 року не містять.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач пояснив, що він отримав вказану вимогу, однак коли саме не пам`ятає.

Отже, у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 виконання зобов`язання за кредитним договором , ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором та надіславши 03 березня 2016 року досудову вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, змінив таким чином строк виконання основного зобов`язання на 18 квітня 2016 року (45 день від дня надсилання вимоги).

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що звертаючись до суду з позовом банк мав право пред`явити до відповідача ОСОБА_2 вимоги про стягнення відсотків, які утворилися у останнього станом на 18 квітня 2016 року.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» просивстягнути з відповідача, в тому числі ізаборгованість за процентами за користування кредитом станом на 30 вересня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості по відсотках, яка виникла станом на 18 квітня 2016 року(включно) у розмірі 2318,57 доларів США.

При цьому, у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості по відсотках за період з 19 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року слід відмовити, оскільки банком було неправомірно нараховані відсотки за період після спливу строку кредитування у зв`язку з пред`явленням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Позивач, звертаючись до суду з позовом просив стягнути заборгованість з відповідача з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 16992,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить471548 грн. 84 коп., яка складається з:

14673 доларів США63 центів, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить 407206 грн. 44 коп. - суми кредиту;

2318 доларів США57 центів, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить 64342 грн. 40 коп. - суми відсотків.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням пропорційності задоволених вимог, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 16375,47 грн., понесені ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» за подачу позову та подачу апеляційної скарги, а з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_2 253,21 грн. судових витрат за подачу касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» - задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/2, заборгованість за кредитним договором у розмірі 16992 доларів США 20 центів, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить 471548 грн. 84 коп., яка складається з:

14673 доларів США63 центів, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить 407206 грн. 44 коп. - суми кредиту;

2318 доларів США57 центів, що за курсом НБУ станом на 08 вересня 2020 року становить 64342 грн. 40 коп. - суми відсотків.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК»відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/2, судові витрати у розмірі 16375 грн. 47 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/2, на користь ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 253 грн. 21 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: