Справа № 523/8591/20
Провадження №2/523/3162/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"10" вересня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Суворовська районна адміністрації Одеської міської ради звернулась з позовом до суду, в якому зазначала, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які разом проживають з нею та перебувають на її утриманні. Сім`я ОСОБА_1 перебуває на контролі в службі у справах дітей ОМР у Суворовському районі з 25.02.2020р., а діти перебувають на обліку, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. В ході неодноразового відвідування було з`ясовано, що помешкання, де проживає сім`я, потребує ремонту. В кімнатах не прибрано, малолітня ОСОБА_2 не має окремого спального місця, недоглянута. Мати, яка на той час була вагітна, повідомила, що змушена часто надовго відлучатися з дому та залишати малолітню дитину з родичами, заробляючи гроші на її утримання. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків. Під час відвідування ОСОБА_1 , з`ясувалось, що остання залишала своїх малолітніх дітей на родичів та зникла. Приміщення, в якому перебували діти, в занедбаному стані. Діти брудні, змінний одяг відсутній. На тілі малолітньої ОСОБА_3 опрілості. Подальше перебування дітей в сім`ї несло загрозу їх життю та здоров`ю. На підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР малолітніх дітей було вилучено у матері та влаштовано до державних дитячих закладів, де вони і перебувають до теперішнього часу. Небажання відповідачки займатися вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей є неправозгідним, суперечить моральним засадам суспільства та загрожує життю та здоров`ю дітей.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить прийняти рішення про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав.

Просить стягнути з відповідача на особистий рахунок дітей аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня подання заяви і до повноліття дітей.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року по зазначеній справі відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники позивача та Служби у справах дітей ОМР в судове засідання не з`явились. Направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву, справа розглянута в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народила: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батьків дітей записані на підставі ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, разом з відповідачкою, проживали її діти та перебували на її утриманні.

Спеціалістами служби у справах дітей ОМР разом з фахівцями ОМЦСССДМ неодноразово були здійсненні виходи за місцем проживання відповідачки та її дітей, де проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_1 щодо створення належних умов проживання дітей, відповідного догляду за ними, але мати жодних висновків не зробила.

Також згідно актів обстеження умов проживання, складених на протязі 2020р., в якому проживає родина ОСОБА_1 , убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , квартира потребує ремонту. На час відвідування в квартирі не прибрано, речі порозкидані, валяються на підлозі, дуже брудно, несвіжа постіль, розібрати де чиї речі неможливо. Для дітей не створені належні умови для розвитку та відпочинку, відсутні місця для побиту малолітніх.

В зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ч.2 ст.184 КУпАП.

Наказами від 21.05.2020р. №№66,67 Служби у справах дітей ОМР, дітей ОСОБА_1 було взято на облік, як дітей які перебувають у складних життєвих обставинах.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.05.2020р.№ 368р малолітніх дітей ОСОБА_1 було вилучено у неї та влаштовано до дитячого державного закладу.

Отже, малолітні діти на теперішній час знаходяться у вкрай несприятливих умовах для нормального зростання, навчання та виховання. Родина перебуває у скрутному матеріальному становищі, відсутні продукти харчування та постійне джерело доходу, діти мають значні проблеми зі здоров`ям та потребують належного медичного обстеження та профільного лікування.

На сьогодні малолітні діти перебувають на утриманні в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко».

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З аналізу наданих доказів, суд вважає встановленим наявність фактів, які свідчать про неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, що виразилось, зокрема, у незабезпеченні умов проживання на належному рівні, необхідного харчування дітей, їх медичного догляду та лікування.

Вказані обставини свідчать про те, що перебування дітей разом з матір`ю, враховуючи дані, характеризуючи особу останньої, та умови створені для дітей, становить загрозу для них, тобто відповідачка не створила належні умови для виховання дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

За ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі.

За нормами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Оскільки відповідачка є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, має об`єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надала, суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з відповідачки аліментів в розмірі 1/3 частині від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на особистий рахунок дітей, до їх повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 09.06.2020року.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає задовольнити позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-82,141,258-259,264-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на особистий рахунок дітей аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 09.06.2020року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 1681,60грн. судового збору.

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення складено 10.09.2020року.

Суддя