УХВАЛА

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 468/1338/16-ц

провадження № 61-12643св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про заборону вчиняти дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року

у складі судді Янчук С. В. та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року в складі колегії суддів: Ямкової О. О., Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про заборону вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 жовтня 2007 року між ним та Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», укладено кредитний договір № NKT0GA00000062 про надання кредитних коштів у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у загальному розмірі 36 811,00 дол. США

зі сплатою 1,03 % на місяць та строком їх повернення до 15 жовтня 2017 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, того ж дня між тими ж сторонами укладено іпотечний договір, за умовами якого позивач передав в іпотеку майно у вигляді належної йому квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 91,3 кв. м, яка є його постійним місцем мешкання.

У подальшому позивачем отримані повідомлення банка, датовані від 19 вересня 2016 року, але направлені на його адресу 21 листопада 2016 року, в якому АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє про намір укласти від свого імені договір купівлі-продажу іпотечного майна після спливу 30-денного строку та про задоволення забезпеченою іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на іпотечне майно.

Посилаючись на те, що такі дії іпотекодержателя суперечать нормам Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотечний договір не містить застереження про задоволення вимог банку шляхом передачі останньому у власність предмету іпотеки, а також Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», позивач просив суд заборонити відповідачу вчиняти дії, зазначені в отриманому ним повідомленні, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

У березні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 468/1338/16-ц, справу витребувано з Баштанського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16 квітня 2020 року справу передано Бурлакову С. Ю.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про заборону вчиняти дії призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська