Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:694/1800/18

Номер провадження:2/704/41/20

м. Тальне

02.09.2020 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Фролова О.Л.

при секретарі судового засідання - Кремсалюк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. На підставу своїх вимог посилається на те, що позивач разом з ОСОБА_3 , який є її чоловіком, маючи намір придбати квартиру, знайшли в мережі Інтернет оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 та зв`язалися з контактною особою ОСОБА_2 , з яким при зустрічі погодили варіант придбання квартири в розстрочку на три роки, за умови виплати позивачем першочергової суми в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн., та в послідуючому частинами, що залишились щомісяця по повної сплати у встановлений строк. Також домовленість передбачала постійне проживання сім`ї позивача в зазначеній квартирі, як майбутніх власників житла. Загальна вартість квартири була обумовлена в розмірі 138000 (сто тридцять вісім) грн.

01 листопада 2013 року відповідно до розписки складеної відповідачем, ним отримано від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень за продаж ним позивачу квартири АДРЕСА_1 . Решту грошей за купівлю квартири домовлено передати при укладенні безпосередньої угоди купівлі продажу майна. Відповідач крім того, зобов`язався не змінювати вартість предмету угоди.

25 травня 2016 року відповідно до розписки складеної відповідачем, ним отримано гроші в сумі 2000 (дві тисячі) грн. в рахунок погашення суми вартості за квартиру АДРЕСА_1 . Всього в рахунок купівлі-продажу квартири позивачем сплачено 115979 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн., з них грошові кошти на суму 40000 грн. та 2000 грн. отримані відповідачем за окремими розписками.

Наприкінці лютого 2015 року відповідач ОСОБА_2 разом зі своєю тещею ОСОБА_4 , яка є власницею квартири, змусили родину ОСОБА_5 виселитися з житла, застосувавши силу. Відомо, що квартиру продали іншим особам, а сплачені кошти за невиконані зобов`язання відповідач позивачу не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти відповідно до розписок за невиконаним зобов`язанням по купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в сумі 42000 (сорок дві тисячі) грн., стягнути проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами за невиконаним зобов`язанням по купівлі-продажу даної квартири, стягнути витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, подавши до суду розписки на суму 40000 грн. та 2000 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився неодноразово, подав до суду відзив та заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до положень статті 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне розглядати справу за відсутності відповідача.

Свідок ОСОБА_6 , жителька м. Звенигородка, в судовому засіданні пояснила, що була присутня 01.11.2013 року при тому, як ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, крім неї при цьому був присутній нотаріус, який перевірив правовстановлюючі документи. Також, вона була присутня при тому, як ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень у присутності адвоката Полежаки.

Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача, свідка, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до розписки від 01.11.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40000 грн. за продаж квартири АДРЕСА_1 та зобов`язувався не змінювати домовленостей щодо продажу даної квартири, не збільшувати вартість продажу квартири, яка в повному розмірі становить 138000 (сто тридцять вісі тисяч) грн., решту грошей за купівлю квартири сторони домовились передати при посвідченні договору.

Згідно розписки від 25.05.2016 року відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 грн. в рахунок погашення суми вартості за квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до записів наданих ОСОБА_1 , нею та її чоловіком ОСОБА_3 сплачено кошти на користь відповідача та на користь власниці житла ОСОБА_4 : 20 жовтня 2013 року - 4000 грн., 1 листопада 2013 року - 40000 грн. за розпискою від 01.11.2013, 5 грудня 2013 року - 2500 грн., 16 грудня 2013 року - 2500 грн., 20 січня 2014 року - 5000 грн., 17 лютого 2014 року - 5000 грн., 21 березня 2014 року - 5075 грн., 18 квітня 2014 року - 5000 грн., 26 травня 2014 року - 5000 грн., 30 червня 2012 року - 3000 грн. + 2004 грн. в рахунок боргу власника житла за водовідвід, 02 вересня 2014 року - 500 грн., 10 жовтня 2014 року - 5000 грн. та 300 доларів США (що за розрахунком за курсом 25 грн. за 1 долар становить: 300 х 25 = 7500 грн., 31 жовтня 2014 року - 3000 грн., 20 листопада 2014 року - 2000 грн, 05 грудня 2014 року - 900 грн., 19 грудня 2014 року - 2500 грн., 29 грудня 2014 року - 1500 грн., 29 грудня 2014 року - 4000 грн., 21 грудня 2015 року - 1500 грн, 21 грудня 2015 року - 2000 грн, 30 січня 2015 року - 3500 грн., 20 лютого 2015 року - 1000 грн, 23 травня 2016 року - 2000 грн. сплачено позивачем на користь ОСОБА_2 за розпискою від 25.05.2016 року.

Відповідно до розрахунку сплачена сума коштів позивачем на користь відповідача в рахунок подальшої купівлі-продажу квартири становить - 115979 грн.

Відповідно до розрахунку процентів за безпідставне користування коштами виходячи з розміру грошових коштів в сумі 42000 грн., з 25.05.2016 року, розмір процентів на дану суму складає 16260,06 грн.

Відповідно до розрахунку (остаточного) оплати послуг адвоката за додатком №1 від 27.11.2018, відповідно до договору про надання послуг адвоката від 27.11.2018 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вартість послуг адвоката складає 3000 (три тисячі) грн.

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З розписки наданої ОСОБА_2 вбачається, що 01.11.2013 року він отримав від ОСОБА_1 40000 (сорок тисяч) гривень, а відповідно до розписки від 25.05.2016 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 2000 (дві тисячі) грн.. у рахунок суми вартості за квартиру АДРЕСА_1 , таким чином суд вважає, що датою початку перебігу позовної давності є 25.05.2016 - день, коли ОСОБА_1 могла довідатись про порушення свого права.

Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2018 року, чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів набутих ОСОБА_2 за продаж квартири АДРЕСА_1 , ухвалою суду від 16.05.2018 року було відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін.

Таким чином, враховуючи що відповідно до положень статті 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, то трьох річний строк позовної давності, що розпочався 25.05.2016 за вимогою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, перервався в зв`язку з пред`явленням позову до суду за яким відкрито 16.05.2018 судове провадження.

Рішення у справі за вищевказаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів проголошено Звенигородським районним судом Черкаської області 11.10.2018 року. Таким чином, після переривання перебіг позовної давності почався заново з 11.10.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доводи відповідача про застосування строків позовної давності безпідставними.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна; у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Так, частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, враховуючи, що підстава набуття грошових коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 , а саме обумовлений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не укладений, на час звернення до суду відповідач не повернув надані йому кошти за розписками від 01.11.2013 та 25.05.2016 підставою набуття яких був обумовлений договір, розрахунок наданий позивачем щодо суми безпідставно набутих коштів ОСОБА_2 та розрахунок процентів відповідає нормам ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи відповідача викладені у відзиві про те, що розписки надані позивачем виконані не відповідачем, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, вважає такими, що непідтверджені належними доказами.

Крім того, рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, встановлено, що згідно розписки від 01.11.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40000 грн. за купівлю квартири, та згідно розписки від 25.05.2016 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 грн. в рахунок вартості квартири, при цьому в судовому засіданні Звенигородського районного суду Черкаської області 11.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав пояснення про те, що дійсно отримував від дружини позивача грошові кошти за розписками від 01.11.2013 року та від 23.05.2016 року в сумі 40000 грн. та 2000 грн. відповідно; вказав на те, що отримані гроші він передав ОСОБА_4 при цьому він усвідомлював, що не є власником квартири і не уповноважений власницею на вчинення будь-яких правочинів щодо даної квартири та надання певних зобов`язань пов`язаних з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача надав докази сплати витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 3000 грн., які були сплачені позивачем розрахунком від 05.12.2018 року та судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачений відповідно до квитанції №37333474 від 06.12.2018 року.

Таким чином, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 3000 грн., які були сплачені позивачем за розрахунком від 05.12.2018 року та понесений позивачем судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., відповідно до квитанції №37333474 від 06.12.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 141, 137, 209, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 8, 536, 1048, 1212, 1213, 1214 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпідставно набуті грошові кошти за невиконаним зобов`язанням по купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , в сумі 42000 (сорок дві тисячі)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами за невиконаним зобов`язанням по купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , в сумі 16260 (шістнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати понесені на сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні при його оголошенні протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Повне судове рішення складено 09.09.2020 року.

Суддя О.Л. Фролов