СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9790/20

пр. № 2/759/4298/20

14 вересня 2020 року року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (далі - позивач, ТОВ «Житло-Сервіс») звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить, з урахуванням уточнень до позову, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 2065,15 грн., судовий збір 2 102,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надавало власникам житлових та нежитлових приміщень комунальні послуги. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . 20.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно умов якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу комунальні послуги, в тому числі, послуги з централізованого опалення. В свою чергу, відповідач зобов`язувався оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги виконані не були, у зв`язку із чим, за період з травня 2019 року по липень 2019 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 1921,56 грн., збитки від інфляції у сумі 3,78 грн., три відсотки річних у сумі 44,52 грн., та пені у сумі 35,29 грн., що разом становить 2065,15 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

27.07.2020 року на адресу Святошинського районного суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому остання просила в позові відмовити, оскільки позивач самовільно змінив вартість послуг, що вказано у договорі від 20.11.2012 року. Договір про внесення відповідних змін з відповідачем не підписувався. Крім того, позивачем нарахована заборгованість за липень 2019 року, тоді як з 01.07.2019 року послуги надає ОСББ «Палладіна 22».

05.08.2020 року позивач надав суду відповідь на відзив позивача та уточнену позовну заяву у якій уточнив період нарахування заборгованості з травня 2019 року по липень 2019 року. Вказавши, що розрахунок за надані послуги за червень 2019 року повинен бути здійснений до 20.07.2019 року, а тому позивач вказує у розрахунку по липень 2019 року, без врахування наданих комунальних послуг у липні 2019 року, оскільки надавались вже ОСББ «Палладіна 22».

18.08.2020 року відповідач до суду надала заперечення на відзив позивача, та просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши надані учасниками справи документи та матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 30.09.2005 № 211 Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» передано на обслуговування жилий будинок адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 5)

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.08.2005 року. (а.с. 12)

20.11.2012 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» та ОСОБА_1 , укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і соруд та прибудинкових територій, предметом якого є надання «Підприємством» послуг з обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та прибудинкової території. «Власник» квартири оплачує витрати по обслуговуванню будинку та при будинкової території і оплачує комунальні послуги.

Як встановлено ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

В силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено у ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач зобов`язаний на виконання умов укладених з ТОВ «Житло-Сервіс» договорів сплачувати належним чином за надані позивачем послуги.

Так, згідно рахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, відповідачу до сплати за утримання будинку та прибудинкової території нараховано за травень 2019 було нараховано 619,08 грн., за червень 2019 року - 681,24 грн., за липень 2019 року - 681,24 грн., які не були сплачені.

Відтак, загальна сума боргу ОСОБА_1 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території на день подачі позову складала 1981,56 грн.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що позивач самовільно змінив тариф за надані послуги, оскільки відповідно до п.З договору про надання послуг, у разі зміни тарифів, їх структури сторони, для виконання умов цього договору, керуються тарифами на послуги з моменту введення в дію затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування змінених тарифу, його структури. Про дату зміни тарифів послуги Виконавець сповіщає споживача платіжним документом (квитанцією), а також шляхом розміщення об`яви на будинку.

Згідно із ч.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент укладення договору на утримання квартири, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до п.2.3. Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №140 від 03.02.2011р., у разі оплати населенням житлово-комунальних послуг до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим включно (незалежно від святкових та вихідних днів), нарахування за житло-комунальні послуги за наступний за розрахунковим місяць здійснювати за тарифами встановленими для розрахунків з населенням з оплатою останнім до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 2.6.3. вказаного розпорядження, виконавцям житлово-комунальних послуг рекомендовано застосовувати тарифи, встановленні для розрахунків з населенням з оплатою останнім після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, у разі наявності заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за попередні періоди, на яку не укладено договір про її реструктуризацію.

Керуючись викладеним, нарахування вартості послуг відповідачу з утримання будинків і прибудинкової території здійснювалось за тарифом, затвердженим Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №211 від 12.02.2018р. «Про внесення змін та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживача залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа, що настає за розрахунковим» у наступному порядку: за квітень 2019р. у сумі 619,08 грн. з розрахунку 7,37 грн. за кв.м. з оплати не пізніше 20 числа поточного місяця; за травень - червень 2019р. у сумі 681,24 грн. з розрахунку 8,11 грн. за кв.м. з оплати після 20 числа поточного місяця у зв`язку із наявністю боргу за передній період. Таким чином, доводи відповідача, що остання зобов`язана сплачувати за житлово - комунальні послуги за тарифом 3,84 за кв.м., встановлений договором про надання послуг, є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2020 року сплатила суму боргу за надання послуг з обслуговування прибудинкової території у розмірі 567,84 грн., що підтверджується відповідною копією квитанції.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів, відтак, позовні вимоги ТОВ «Житло-Сервіс» про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням сплаченої суми заборгованості, у розмірі 1413,72 грн. підлягають задоволенню (1981,56-567,84= 1413,72).

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2020 року сплатила пеню в розмірі 13,57 грн., три відсотки річних у розмірі 11,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1,14 грн.

З урахуванням наведеного, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.02.2019 по 01.06.2020 року в розмірі, визначеному в розрахунку з урахуванням сплачених сум, а саме пені у розмір 21,72 грн.(35,29-13,57=21,72), інфляційні збтки у сумі 2,64 грн. (3,78 -1,14 =2,64) та 3 відсотки річних у сумі 33,36 грн. (44,52 - 11,16 = 33,36)

У статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як визначено у ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що сплачений у мінімальному розмірі відповідно до ЗУ «Про судовий збір» підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

В частині стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. слід відмовити, оскільки позивачем до суду не надано доказів оплати послуг адвоката, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 16, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 133, 141, 259, 263-265, 273, 274-279, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (, 02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б) заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1413,72 грн, пені у розмір 21,72 грн., інфляційні збтки у сумі 2,64 грн. та 3 відсотки річних у сумі 33,36 грн., витрат по сплаті судового збору 2102,00 грн., а всього 3 573 (три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 44 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум