Справа № 194/222/20
Номер провадження № 2/194/151/20
УХВАЛА

25 лютого 2020 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 як фізична особа звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії. Просить зобов`язати КП «ТЖКП» укласти договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, запропонований уповноваженою особою співвласників буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ; зобов`язати КП «ТЖКП» дотримуватися вимог Протоколу зборів співвласників буд. АДРЕСА_1 від 23 листопада 2019 року; зобов`язати КП «ТЖКП» здійснити перерахунок вартості Послуг з управління відповідно до умов договору про надання послуги з управління багатоквартирним буд. АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача понесені позивачем витрати. В своїх позовних вимогах посилається, що відповідно до загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 її обрано уповноваженою особою співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем (КП ТЖКП).

13 вересня набрала чинності постанова Кабінету міністрів України № 712 від 5 вересня 2018 року про Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Документ визначає порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі договір управління), укладеного відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги». Дія Правил не поширюється на відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку під час задоволення потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Частиною 1,2 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Отже, реалізація права на звернення із скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва (для юридичних осіб їх органами, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством чи статутом) або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України, представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно з іншою позицією Європейського суду з прав людини, сформованою у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, суд також повинен враховувати правові позиції Великої Палати Верховного Суду у справах № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), № 501/1571/16-ц, (провадження № 14-472цс19), від 02 жовтня 2019 року.

Натомість, позивачем незрозуміло викладений зміст позовних вимог, оскільки позивач звертається до суду як фізична особа, але в позовних вимогах посилається на те, що вона є уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку, та просить укласти договір з КП «ТЖКП» від імені співвласників багатоквартирного будинку як уповноважена особа співвласників багатоквартирного будинку, при цьому не надає підтверджень того, що вона має право звертатися до суду саме від себе, як від фізичної особи, а не як уповноважена особа співвласників багатоквартирного будинку. Також в позовних вимогах не зазначає, що вона звертається до суду як один із співвласників багатоквартирного будинку, а навпаки в позовних вимогах зазначає, що відповідно до загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 її обрано уповноваженою особою співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем (КП ТЖКП). Крім того, позивач в вимогах не зазначає чи створювалося та реєструвалося об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2019 року та з доданих до позовної заяви документів не вбачається, що ОСОБА_1 надані повноваження на звернення до суду від імені співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, оскільки позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності та посадове становище якої не вказано,а тому зазначену позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 258-260, 272 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Суддя В.О. Корягін