03.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/3136/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/3136/2020
Номер провадження: 2/205/1637/2020
03 вересня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчана Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.
В обґрунтування позову посилаючись на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради протягом опалювальних періодів з жовтня 2016 року по квітень 2019 року надавало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрованим власником є ОСОБА_1 (далі Відповідач). У період до квітня 2016 року теплову енергію за зазначеною адресою (рахунок № НОМЕР_1 ) надавало Комунальне підприємство «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради.
Рішенням Дніпровської міської ради від 19.07.2017 року за № 24/23 надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу Комунального підприємства «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради на баланс Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради.

Так, на підставі вищевказаного рішення 06.11.2017 року було здійснено передачу заборгованості боржників з балансу Комунального підприємства «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради на баланс позивача, зокрема заборгованість відповідача у сумі 1 089 грн. 46 коп. Отже, саме з цієї дати, відповідно до ст. 11 ЦК України, позивач набув права і обов`язки стосовно відносин з відповідачем, в тому числі і право вимоги за зобов`язанням зі сплати заборгованості в цій частині.

Так, відповідно до розрахунку, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає: сума основного боргу 4 000 грн. 00 коп., 3 % річних 342 грн. 79 коп., інфляційні витрати 816 грн. 16 коп., а всього 5 158 грн. 95 коп.

У зв`язку з вищевикладеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість по сплаті за теплопостачання за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року у розмірі 5 158 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради зазначає про повне підтримання своїх уточнених позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити.

Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надавалися КП «Дніпровські міські теплові мережі» та надаються Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відкритий на її ім`я особистий рахунок № НОМЕР_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпровської міської ради від 19.07.2017 року за № 24/23 надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу Комунального підприємства «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради на баланс Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. Відтак КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради належить право вимоги за зобов`язаннями, які виконувались КП «Дніпровські міські теплові мережі».

Із матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті послуг за постачання теплової енергії не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року виникла заборгованість у розмірі 5 158 грн. 98 коп., з яких: сума основного боргу 4 000 грн. 00 коп., 3 % річних 342 грн. 79 коп., інфляційні витрати 816 грн. 16 коп.

Таким чином, оскільки позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надавав відповідачеві послуги з теплопостачання, а у свою чергу відповідач отримав такі послуги, однак не здійсним належної оплати за останні, і має заборгованість перед КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, яку у добровільному порядку не сплачує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно достатті 11ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У даному випадку цивільні права та обов`язки сторін виникли з відносин по фактичній поставці послуг з постачання теплової енергії. А саме КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надає відповідачу відповідні послуги з теплопостачання, і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції, рахунки) для оплати вказаних послуг, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний сплачувати вартість таких одержаних послуг відповідно до виставлених позивачем рахунків, що фактично свідчить про виникнення між сторонами договірних цивільно-правових відносин із приводу надання послуг з теплопостачання.

За змістом статті 322 ЦК України, статті 162 ЖК України власники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги.

Також згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги за кожен розрахунковий період окремо, якщо вони фактично отримували такі послуги.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима.

Відтак суд доходить висновку про обґрунтованість вимог Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради в частині стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Окрім цього, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, які передбачають наявність грошового зобов`язання, та такі правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів в наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченняна підставі ст.625 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки правові підстави такого стягнення прямо передбачені матеріальним законом. У зв`язку із чим, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних 342 грн. 79 коп., інфляційні витрати 816 грн. 16 коп.

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач в порушення зазначених вимог не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за одержане тепло, має борг з підстав, зазначених позивачем, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49081, м. Дніпро, просп.. Слобожанський, 29, офіс 504) заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року в розмірі 5 158 грн. 98 коп., з яких: сума основного боргу 4 000 грн. 00 коп., 3 % річних 342 грн. 79 коп., інфляційні витрати 816 грн. 16 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49081, м. Дніпро, просп.. Слобожанський, 29, офіс 505) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.