Справа № 136/852/20
провадження № 2/136/232/20
РІШЕННЯ

іменем України

"08" вересня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанська сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині за законом на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дід позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті також відкрилась спрадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, яку прийняла її дочка ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 спадщину частково після смерті матері прийняв. Інші спадкоємці які б прийняли спадщину як за законом так і за заповітом відсутні. Утім позивач позбавлений можливості оформити спадкові права, оскільки об`єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір, а нотаріус не може з`ясувати, яка частка належала спадкодавцеві, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідачем не було надано до суду, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 10.07.2020 було витребувано матеріали спадкових справ до майна померлих: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, утім надали заяву, в якій просили про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у заявленому обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті також відкрилась спрадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку, яку прийняла її дочка ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

Згідно із інформацією із нотаріальної установи спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась за законом у вигляді цілого житлового будинку який розташований в АДРЕСА_1 . Позивач спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту у межах шестимісячного строку. Інші спадкоємці, які мають право на спадкування обов`язкової частки у спадщині за наявності заповіту відмовились від спадкування, подавши заяви відповідного змісту.

Крім цього, із довідок Росошанської сільської ради Липовецького району від 19.05.2020 за №327, 330, 329 встановлено, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 (а.с.13,14,15).

Згідно рішення №18 Росошанської сільської ради від 28.03.2016 64 сесії 6 скликання «Про перейменування вулиць, провулків села Росоша та селища Липовець» поштова адреса житлового будинку по АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Росошанської сільської ради Липовецького району від 19.02.2020 за № 121, до складу сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 входили: чоловік ОСОБА_5 та сини ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.17).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 , який спадщину прийняв, відтак вона йому належить з часу відкриття.

Утім, позивачеві було відмовлено у видачі на його ім`я нотаріального акту на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_2 , а членами двору дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , утім визначити яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе встановити.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_3 від 20.11.1987 (а.с.24), житловий будинок по АДРЕСА_2 належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 .

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 19.05.2020 за №328 (а.с.12) встановлено, що станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був ОСОБА_2 , члени двору - дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 .

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належав трьом особам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Згідно матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлої ОСОБА_4 встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач, будучи сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, в підтвердження чому є свідоцтво про його народження. Спадщину він оформив частково, в підтвердження чому є свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.05.2018 (а.с.21). Інші спадкоємці від спадщини відмовилась, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви відповідного змісту.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) до Росошанська сілсьька рада Липовецького району Вінницької області (місце проживання: с.Росоша, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22542; ЄДРПОУ - 04329139) про визнання права власності по спадщині за законом на житловий будинок, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко