_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3034/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» (м. Одеса, просп. Небесної сотні, 3-А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 року ОСББ «Чорномор-5» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем житлово-комунальних послуг. Всі комунальні послуги відповідачу надаються в повному обсязі, проте позивач вказані послуги не сплачує.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 25.06.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив, відповідно до якого заперечив щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що вимоги щодо сплати заборгованості до 2017 року заявлені зі спливом позовної давності, тому просив застосувати строк позовної давності. Також відповідач зазначає, що попереднім керівником була проведена аудиторська перевірка, яка підтвердила багато порушень, щодо завищення тарифів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 212510917 від 15.06.2020 року.

У відповідності до зазначеного законодавством переліку житлово-комунальних послуг, 01.10.2010 року між позивачем та Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» було укладено договір № 4393 на постачання теплової енергії.

Відповідно до розділу 1 «Предмет договору» цього договору, КП «Теплопостачання міста Одеси» зобов`язалось постачати Позивачу теплову енергію, а Позивач зобов`язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Згідно із п. 2.1 Договору, теплова енергія постачається Споживачу на опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в обсягах згідно витрат теплоносія 0=6.28 т/годину, та гаряче водопостачання згідно Додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п. 10.1 цього Договору цей договір набирає чинності з 01.10.2010 року та діє до 31.12.2011 року. А згідно із п. 10.4 Договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

Згодом, термін дії договору було неодноразово продовжено. Зокрема, Додатковою угодою від 08.11.2019 року до цього договору, сторонами було погоджено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

05.08.2010 року між позивачем та ТОВ «ІНФОКС» був укладений договір № 5112/1 на послуги водопостачання та водовідведення, за яким постачальник зобов`язався надавати послуги з подачі питної води на об`єкти споживача, а також послуги з прийому стічної води, що скидається споживачем в систему каналізації у відповідності до розміщення об`єктів (п. 1.1 Договору) на строк з 05.08.2010 року до 31.12.2010 року (п. 5.3 Договору).

Згодом, термін дії договору було неодноразово продовжено. Зокрема, Додатковою угодою № 4312 від 21.02.2017 року до цього договору, сторонами було погоджено, що цей договір діє з 05.08.2010 року до 31.05.2017 року.

Далі, між сторонами було укладено й інші договори щодо надання аналогічних послуг, а саме:

- Договір № 10078 від 22.01.2018 року;

- Договір № 10287 від 03.09.2019 року.

16.09.2010 року між Позивачем та ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» був укладений договір № 9257 С/А2540 на постачання електричної енергії, за яким постачальник електричної енергії зобов`язався продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами даного договору (Розділ 1 «Предмет Договору» даного Договору).

Згодом, між цими сторонами було укладено новий договір на постачання електричної енергії на аналогічних умовах - Договір № 5468 С/С 2540 від 15.09.2016 року.

Відповідно до п. 9.4 Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2016. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору, жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Також, як вже зазначалось в цій заяві, позивач є об`єднанням співвласників даного багатоквартирного будинку, що здійснює управління, утримання і використання спільного майна співвласників даного будинку.

Окрім безпосередньо діяльності Позивача з надання послуг з управління, до вартості цієї послуги також входить послуги зі збирання та вивезення твердих побутових відходів та послуги з технічного обслуговування ліфтів.

Для реалізації надання цих послуг позивачем були укладені наступні договори.

2 березня 2011 року між позивачем та ТОВ «СОЮЗ» був укладений договір № 282/ОЖ/К/90 на вивезення твердих побутових відходів. Додатковою угодою до цього Договору від 01.01.2019 року термін дії цього договору було продовжено до 31 грудня 2020 року, а в частині грошових зобов`язань, до повного їх виконання.

01 квітня 2014 року між позивачем та ПП «ЯРОВЕНКО» був укладений договір підряду № 01/04-14 на технічне обслуговування ліфтів за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 3-А.

01 березня 2018 року між позивачем та філією «ОДЕСЛІФТ» ПрАТ «Виробниче об`єднання «СТАЛЬКАНАТ-СІЛІУР» був укладений договір № 139 про надання послуг з повного технічного обслуговування та експлуатації ліфтів. Додатковою угодою № 1 до цього Договору від 25.09.2018 року термін дії цього договору було продовжено до 31 грудня 2019 року.

19 грудня 2018 року між ппозивачем та ТОВ «Сервис-менеджмент» був укладений договір № 116 на надання послуг з періодичного технічного огляду ліфтів.

Разом з тим, розмір щомісячної плати власниками даного багатоквартирного будинку за послуги з управління багатоквартирним будинком був встановлений протоколом загальних зборах ОСББ «ЧОРНОМОР-5», що відбулись 17 червня 2017 року.

Правові та організаційні засади створення, функціонування об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володінні та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

Так, ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» було передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: в т.ч. вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з ч. б ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Крім того 5 липня 2017 року Верховний Суд України зробив правовий висновок у справі № 6-311цс16 про те, що за змістом частин третьої, першої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Ст. 267 ч.ч. 3,4 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 17 червня 2017 року по 16 грудня 2019 року, які на виконання вимог ст. 81 ЦПК України доведені, та заявлені в межах строку позовної давності, а в частині вимог за період до 17 червня 2017 року слід відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індексом споживчих цін є показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; порогом індексації є величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (зі змінами, внесеними Законом України від 17.05.2016 р. № 1368-УІІІ) об`єктом індексації грошових доходів населення, зокрема, є суми у твердій грошовій сумі.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 р. № 911-УІІІ, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стосовно порогу індексації, відповідно до ч. 1 ст. 4 якого індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Отже, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація, визначена судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року становить 103 відсотки.

Таким чином можливість нарахування індексації виникає у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу 103 відсотки.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року по справі № 127/8260/17-ц.

Натомість, зі складеного позивачем розрахунку суми індексації вбачається, що в жоден з місяців, за які позивач просив стягнути суми індексації, величина індексу споживчих цін не перевищила встановленого законом порогу у 103 відсотки.

А, відтак, правових підстав для стягнення суми індексації не має, у зв`язку із чим суд в задоволенні даної частини вимог вважає за необхідне відмовити.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1228 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Разом з тим суд приймає до уваги, що надання житлово-комунальних послуг не є грошовим зобов`язанням та Обслуговуючий кооператив не є кредитором. З огляду на це, положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до зазначених відносин.

Враховуючи наведене вище суд відмовляє в стягненні трьох відсотків річних.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені, оскільки матеріали справи не містять відповідного розрахунку її нарахування.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 12406,70 грн.

У зв`язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 784 грн. 41 коп. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» (м. Одеса, просп. Небесної сотні, 3-А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 12406 (дванадцять тисяч чотириста шість) грн. 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор-5» судовий збір у розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.