Справа № 285/2768/20
провадження у справі № 2/0285/892/20
10 вересня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,
за участю секретаря Янкової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
23.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_2 відповідач у справі, є батьком їхніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з відповідачем не проживає. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає. Тому вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Клопотань про відкладення справи не надсилав.
Суд ухвалив розглядати справу без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне.
ОСОБА_2 являється батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 4, 5).
Діти проживають з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 3).
Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, позивач не надала докази на те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину.
Враховуючи вищевикладене, суд вирішив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1400 грн. на кожну дитину.
Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1400 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба