Справа № 559/2210/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07 листопада 2005 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 200 гривень щомісячно на двох дітей, до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення витрати на утримання дочок суттєво збільшилися. За останні роки ціни на продукти харчування, одяг значно зросли. Дочка ОСОБА_3 навчається на II курсі денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації, а ще додатково навчається в автошколі. Дочка ОСОБА_4 - навчається в школі, окрім цього відвідує позашкільні навчальні заклади, займається танцями, що в свою чергу потребує постійних додаткових витрат на пошиття костюмів та оплату поїздок на змагання. Також постійно потрібні кошти на придбання одягу, взуття, підручників, шкільного приладдя та оплату харчування в їдальні. Сума аліментів, яка була визначена чотирнадцять років тому, не відповідає теперішнім матеріальним потребам дітей. З роками дочки підростають і розвиваються, а разом з тим зростають і фінансові потреби на їхнє утримання. На даний час позивачка працює на сезонних роботах в ФГ «Бескіди», де отримує мінімальну заробітну плату. Вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дочок. Відповідач участі в житті своїх дітей бере лише частково, шляхом сплати аліментів в розмірі 200 гривень, окрім цього більше ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Матеріальний стан відповідача з моменту винесення рішення про стягнення аліментів значно покращився, так як на даний час відповідач офіційно працевлаштований, є фізично здоровою особою, інших осіб на утриманні немає. Домовленості з приводу добровільного збільшення розміру аліментів та відшкодування додаткових витрат на утримання дітей між сторонами не досягнуто.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити за її відсутності та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі. Змінені позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд дослідивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 5).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 07 листопада 2005 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти користь ОСОБА_1 на утримання дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 200 гривень щомісячно на двох дітей, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6).

Згідно довідки № 02-09/382 від 18 вересня 2019 року ОСОБА_5 навчається на II курсі денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації (а.с. 7).

ОСОБА_6 навчається в 10 класі Сатиївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, згідно довідки № 113 від 17 вересня 2019 року (а.с. 8).

ОСОБА_1 працює у ФГ «Бескіди» на посаді робітника фермерського господарства, про що свідчить довідка № 21 від 11 жовтня 2019 року. Сума заробітної плати за період: липень-вересень 2019 склала 9639, 62 грн. (а.с. 9).

Згідно довідки № 14 від 21 лютого 2020 року ОСОБА_2 дійсно працює у Сатиївському ліцеї на посаді робітника по ремонту, загальна суму доходу за період з лютого 2019 року по січень 2020 року становить 50480 грн. 18 коп.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стосовно судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) про збільшення розміру аліментів, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.11.2005 у справі № 2-1645/05, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець