Номер провадження: 22-ц/813/3067/20
Номер справи місцевого суду: 521/4010/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Маслова Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини,на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Мазун І.А. 12 серпня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною, та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини (а.с. 3-5).

В обгрунтування свого позову ОСОБА_1 посилався на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 19 жовтня 2012 року, від якого вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10 жовтня 2018 року відповідач повідомила його про те, що створити справжню сім`ю у них не виходить та просила покинути квартиру, в якій вони проживали разом із сином. 12 жовтня 2018 року позивач зібрав речі та з`їхав зі спільної квартири, а за спливом двох тижнів дізнався, що в їх квартирі разом з дружиною та сином проживає інший чоловік. Після припинення стосунків, з середини жовтня 2018 року та на час звернення до суду з даним позовом, відповідач чинить перешкоди в спілкуванні та побачень з дитиною, а тому дані обставини змусили позивача звернутися до служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням усунути з боку відповідача перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок та способи участі у вихованні дитини. На виклики до служби у справах дітей відповідач не з`являлася, у зв`язку із чим ОСОБА_1 майже 5 місяців позбавлений права бачитися з сином.

Позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню йому з сином ОСОБА_3 , та визначити його способи участі у вихованні свого сина шляхом встановлення систематичних побачень батька з дитиною (перебування сина з батьком за його постійним місцем проживання або у будь-яких громадських місцях з урахуванням духовного, фізичного і морального розвитку дитини) щотижнево, а саме: кожний вівторок з 17.00 год. до 21.00 год., кожну п`ятницю з 17.00 год. до 21.00 год. суботи; та 2 рази на рік відвідування ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 батьків позивача за їхнім постійним місцем проживання у м. Житомир.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Усунуто перешкоди у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з боку матері - ОСОБА_2 шляхом визначення батькові дитини - ОСОБА_1 наступного способу участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено перебування дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 щотижня з 18.00 години до 20.00 години у вівторок та з 16.00 години до 19.00 години у суботу в присутності матері дитини - ОСОБА_2 до досягнення дитиною п`ятирічного віку. Встановити перебування дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 з 19.00 години п`ятниці до 14.00 години суботи з ночівлею за місцем проживання батька - ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини - ОСОБА_2 після досягнення дитиною п`ятирічного віку. В задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 88-91).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення батькові дитини - ОСОБА_1 наступного способу участі у вихованні дитини: встановити перебування дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1 щотижня з 18:00 до 20:00 год. у вівторок; встановити перебування дитини - ОСОБА_3 , з батьком - ОСОБА_1 з 19:00 год. п`ятниці до 14:00 год. суботи з ночівлею за місцем проживання батька без присутності матері дитини, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 96-98).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого 19 жовтня 2012 р., що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1948. (а.с. 12)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 13)

З наявної у матеріалах справи відповіді дитячого клубу «Маленький чарівник», який відвідує ОСОБА_3 вбачається, що з 9.00 ранку у дитини починаються заняття, які тривають до 13.00, після чого дитина спить до 15.00, а в подальшому у неї до 19.00 вільний час.

Відповідач по справі пояснювала, що ввечері вона забирає дитину з дитячого клубу о 18.00 - 18.30 год.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що його син - позивач у справі, та відповідач жили разом 6 років, три роки назад у них народився син та вони приїздили до них в гості, жили в своїй окремій квартирі, у нього не було ніяких підозр, що в них існують якісь сварки. В жовтні 2018 року йому зателефонував син (позивач) і сказав, що пішов з сім`ї, а коли він приїхав до них у гості, то розповів, чому саме пішов з сім`ї. ОСОБА_2 заблокувала телефон його сина, тому він почав переписку з невісткою, яка привозила онука до нього у гості. Щоб побачитися з онуком, свідок телефонує або пише невістці на вайбер. З сином ОСОБА_1 спілкується за його присутності, оскільки з пояснень невістки вбачається, що вона побоюється залишати сина з ОСОБА_1 , бо після побачень дитина починає заїкатися. Невістка відмовляє йому в побаченнях з онуком лише тоді, коли він хворіє. Також невістка йому пояснила, що ОСОБА_1 не дотримується домовленостей між ними, не приходить у призначений час, щодо періоду часу його побачень з онуком присутній ОСОБА_1 вона знала та не заперечувала, проте просила, щоб не залишати їх наодинці.

Крім того, Органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який діяв в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено відповідний висновок щодо визначення способу участі батька - ОСОБА_1 , у вихованні ОСОБА_3 (а.с. 55-57).

Згідно вказаного висновку, з урахуванням інтересів дитини, Органом опіки та піклування був встановлений наступний порядок участі батька у вихованні малолітньої дитини: щотижня з 18.00 години до 20.00 години у вівторок та з 16.00 години до 19.00 години у суботу в присутності матері дитини - ОСОБА_2 до досягнення дитиною п`ятирічного віку, а після досягнення дитиною п`ятирічного віку - з 19.00 години п`ятниці до 14.00 години суботи з ночівлею за місцем проживання батька - ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 без присутності матері дитини - ОСОБА_2 .

У відповідності до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування аналізує відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на інші документи, які стосуються справи, й подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Встановлюючи порядок побачень батька з дитиною, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість визначення порядку (запропонованому органом опіки та піклування) періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з сином є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

Що стосується позовних вимог про визначення способу участі позивача шляхом відвідування позивачем разом з дитиною два рази на рік батьків позивача за їх постійним місцем проживання в м. Житомирі, суд вірно зазначив, що ці вимоги задоволенню не підлягали, оскільки батьки позивача можуть самостійно звернутися до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів їх участі у спілкуванні та вихованні дитини.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи при цьому інтереси дитини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини підлягали частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що перешкоди у вихованні дитини мають усунути виключно шляхом визначення батькові дитини - ОСОБА_1 наступного способу участі у вихованні дитини: встановити перебування дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1 щотижня з 18:00 до 20:00 год. у вівторок; встановити перебування дитини - ОСОБА_3 , з батьком - ОСОБА_1 з 19:00 год. п`ятниці до 14:00 год. суботи з ночівлею за місцем проживання батька без присутності матері дитини

Колегія суддів вважає, що спосіб участі батька у вихованні дитини, встановлений судом першої інстанції, є найкращим для забезпечення інтересів сина сторін, а також таким, що не порушує усталений розпорядок дня дитини. Крім того, судом враховано малолітній вік та прихильність дитини до матері. Вказане не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 24 лютого 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе