Ухвала

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 463/2971/19

провадження № 61-7609ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишено без руху для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та докази на підтвердження підстав пропуску цього строку, зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження та надання документа про сплату судового збору.

Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав 28 травня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відведений судом строк, станом на 11 вересня 2020 року, ухвалу суду касаційної інстанції від 20 травня 2020 року не виконано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру зайнятості про відшкодування майнової та моральної шкоди повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк