Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Проценко Ю.В.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2020 року позивачка звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. 27 січня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час повнолітня. Станом на час подання заяви донька є студенткою другого курсу Київського національного торгівельно-економічного університету денного відділення та здобуває навчання на платній основі. Відповідач не виконує обов`язків батька стосовно своєї доньки, належної уваги та участі у вихованні доньки не бере, донька знаходиться на утриманні та вихованні матері. На даний час позивачка не працює, допомоги по безробіттю не отримує. Донька потребує здобуття вищої освіти, але з власних доходів позивачка не має можливості оплачувати навчання, проживання та матеріальне забезпечення у повному обсязі.

Позивачка просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та 1/2 частини вартості навчання на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею 23 років.

У підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову суперечить нормам закону, але в той же час права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання ОСОБА_2 позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, однак ухвалює рішення про задоволення позову частково у відповідності до вимог ст. 199 СК України.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18).

Статтею 200 СК України визначено, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачкою не надано до суду доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, інших доказів, на підтвердження обставин, вказаних у ст. 182 СК України, відповідачем не надано до суду відзиву чи заперечення проти позову, а також документів щодо матеріального становища та стану здоров`я, наявності інших утриманців тощо. Отже, через відсутність такої інформації, суд не має можливості врахувати обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199, 200 СК України передбачається стягнення аліментів в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але в той же час не передбачено додатково до аліментів стягнення 1/2 частини вартості навчання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновків щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви 17 липня 2020 року і до закінчення навчання, або до досягнення ОСОБА_3 23 років, в залежності від того, яка з обставин настане першою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст. 133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який би був сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн 40 коп., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2020 року і до закінчення навчання, або до досягнення ОСОБА_3 23 років, в залежності від того, яка з обставин настане першою.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (отримувач - ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 7 вересня 2020 року.

Суддя