Провадження № 2-н/742/47/20
Єдиний унікальний № 742/4244/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24 лютого 2020 року м.Прилуки

суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлов В.Г., розглянувши заяву ТОВ «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), заборгованості за спожиту електроенергію,-

В С Т А Н О В И В:

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області звернулося ТОВ «Енера Чернігів» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію .

У поданій заяві стягувач зазначив адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ), однак згідно з довідкою Відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 15.01.2020 р. вбачається, що відділ адміністративних послуг міської ради не може надати інформацію щодо місця проживання ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що одним із критеріїв пошуку місця реєстрації громадян в Реєстрі територіальної громади є їх число, місяць та рік народження і за відсутності цих даних пошук інформації неможливий.

Відповідно до інформації, отриманої у порядку, передбаченому до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Також, Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» орієнтує суди, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Згідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив, що заявником в порушення вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України не надано договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води укладеного між акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» та ОСОБА_1 , з її підписом, а лише надано типовий договір з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові споживача.

Згідно з п.1 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених п.3-6 частини першої статті 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно положень ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВ «Енера Чернігів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г. Павлов