Провадження № 2-з/752/88/20
У Х В А Л А

08 вересня 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації міністерства юстиції України в м. Києві Нілової Ангеліни Олександрівни про скасування рішення державного реєстратора, суд -

Встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації міністерства юстиції України в м. Києві Нілової Ангеліни Олександрівни про скасування рішення державного реєстратора.

17.02.2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та забороною ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування заяви заявник вказував, що 12.02.2020 р. він був ознайомлений з ухвалою суду від 18.11.2019 року в якій викладено, що в якості третьої особи без самостійних вимог до участі у справі залучено ОСОБА_2 .. Оскільки предметом спору по даній справі є визнання незаконним рішення відповідача про реєстрацію нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 який здійснив відчуження вказаної квартири на третю особу ОСОБА_2 , є підстави вважати що дана квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, а тому існує значний ризик, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Разом із тим, позивачем жодним чином не обгрунтовано необхідності вжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову та не доведено можливості істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі їх незастосування.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявниками на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, оскільки заявником не надано жодного доказу існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, про що йдеться в його заяві.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя -

Постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації міністерства юстиції України в м. Києві Нілової Ангеліни Олександрівни про скасування рішення державного реєстратора - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко