Ухвала

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 758/14206/13-ц

провадження № 61-12691 ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва у складі судді Гребенюка В. В. від 17 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Саліхова В. В, Вербової І. М., Шахової О. В., від 21 липня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у зв`язку з відступленням права вимоги відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав від 11 жовтня 2018 року, тому заявник просив замінити на нього стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні, щодо примусового виконання виконавчих листів у цій справі, на стягувача ТОВ «Вердикт Капітал».

До Верховного Суду 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, у якій просять скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій не було повно та всебічно досліджено усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладенодоговір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги, що виникло з кредитних договорів, в тому числі з договору кредиту № 0 щодо грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що до заявника перейшло право вимоги, що виникло з договору купівлі-продажу майнових прав від 11 жовтня 2018 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», та заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги повідношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вірно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором купівлі-продажу майнових прав є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал»,замінивши стягувача ПАТ «Дельта Банк» щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18) .

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалені судами попередніх інстанцій судові рішення у справі є незаконними та ухваленими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни стягувача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Доводам касаційної скарги про те, що ПАТ «Дельта Банк»було відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання була надана оцінка судом апеляційної інстанції, який вірно виходив із того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не стосується питання заміни стягувача на правонаступника.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючисьчастинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара