Справа № 361/6631/19
Провадження № 2/361/879/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

17 лютого 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., розглянувши без участі сторін у місті Бровари Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

Позивач просить суд в порядку поділу спільного майна між подружжям (квартири АДРЕСА_1 ) визнати за нею право власності на Ѕ частку зазначеної квартири, мотивуючи тим, що 27.07.2002р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час перебування у шлюбі ними була придбана спірна квартира, яка є об`єктом спільної сумісної власності з урахуванням рівності часток кожного з подружжя.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подавав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі і про згоду на ухвалення заочного рішення, наполягала на задоволенні позову. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Судом встановлено, що 27.07.2002р. сторони зареєстрували шлюб.

14.08.2009р. (тобто у шлюбі) між ТОВ "МЖК-1" (Орендодавцем) та ОСОБА_2 (Орендарем), укладено договір оренди житла з викупом, відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Орендодавець зобов?язується передати Орендареві в строкове платне володіння та користування житло, що визначене у цьому договорі, з наступним переходом права власності на нього від Орендодавця до орендаря, а Орендар зобов?язується прийняти житло у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплатити Орендодавцеві платежі, передбачені цим Договором.

Характеристика житла, що передається в оренду з викупом визначена у п. 2.2 Договору, а саме: п.2.2.1 Адреса: квартира АДРЕСА_1 ; 2.2.2 - Загальна площа 53,8 кв.м.; 2.2.3 - Житлова площа 20,3 кв. м.; 2.2.4 - Поверх 14 (чотирнадцять); 2.2.5 - Кількість кімнат - 1 (одна).

Відповідно до п. 2.4 договору - погоджена Сторонами вартість житла, що передається в оренду з викупом становить 425 000,00грн., в тому числі початковий внесок орендаря в сумі 329 500,00грн. та платежі за викуп житла у сумі 95 500,00грн.

Згідно п. 4.1 Строк оренди складає 4 (чотири) роки з моменту прийняття житла, що передається в оренду з викупом, за актом приймання-передачі та може бути продовжений за згодою сторін.

Відповідно до п. 5.2.3 - За згодою сторін орендні платежі за цим Договором становлять 2 422,13грн. за один місяць, у тому числі: платежі на викуп житла в сумі 1 989,59грн. за місяць, винагорода (дохід) орендодавця в сумі 432,54грн. за один календарний місяць.

Згідно п. 12.6 Укладення цього договору вчиняється за письмовою згодою дружини Орендаря - ОСОБА_1 , посвідченої Базир Н.М., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 14.08.2009р. за р.№ 1022, що призначена для зберігання у справах нотаріуса.

За змістом п. 12.8 Орендар повідомляє орендодавця, а Орендодавець приймає до уваги той факт, що відповідно до ст. 816 ЦКУ, разом з ним будуть проживати та мати рівні права та обов?язки щодо користування квартирою, дружина - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_3 .

Відповідно до акту від 20.09.2011р. про сплату в повному обсязі орендних платежів та виконання розрахунків за договором оренди з викупом від 14.08.2009р. орендодавець та орендар визнають про остаточне виконання взаємних вимог за Договором, у якому орендодавець та орендар є сторонами. Орендарем в повному обсязі сплачені на рахунок Орендодавця, у свою чергу орендодавцем у повному обсязі отримані платежі у розмірі погодженої вартості квартири АДРЕСА_1 , що становить 425000,00 грн.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності - договір оренди житла з викупом, р№ 1023 від 14.08.2009р.

У відповідності до звіту про № 4019 з оцінки майна ринкова вартість об?єкта оцінки (квартира АДРЕСА_1 ) становить 886400грн.

Відповідно до ст. 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.61 СК України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: зокрема, 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ч.7 ст.57 СКУ - якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 05.04.2017р. у справі №6-399цч17, - при поділі майна між подружжям суду слід вставити, за які кошти дане майно набуте: за спільні кошти подружжя чи за особисті одного з них.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 07.09.2016р. у справі №6-801цс16, - статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована одним з подружжя, який може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Згідно ст.68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст.69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, за загальним правилом, визначеним статтею 60 СК України, майно, набуте у шлюбі, вважається спільною сумісною власністю подружжя.

Згідност.81 ЦПК - к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих доказів встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 , набута подружжям ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, тому згідно ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. За законом, всі правочини, вчинені у шлюбі, вважаються вчиненими в інтересах обох з подружжя. На укладення даного договору є згода дружини - позивача.

Таким чином, з доказів, наданих позивачем, встановлено, що вказана квартира набута у шлюбі, у спільну сумісну власність і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач даного факту не спростував, відзиву на позов не подав, доказів, які б доводили протилежне, суду не надав. Тому вказана квартира вважається спільною сумісною власністю подружжя.

Подружжя (співвласники спільного сумісного майна) мають право поділити майно між собою. За загальним правилом, встановленим статтею 70 СК України, частки подружжя у спільному сумісному майні вважаються рівними. Тому є підстави для визнання частки кожного з подружжя як Ѕ кожного.

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 63,70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 - як на частку у об`єкті спільної сумісної власності з ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо копія рішення не буде вручена відповідачу у день його складення, він має право на поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява буде ним подана протягом двадцяти днів з дня вручення копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо копія рішення не буде вручена позивачу у день його складення, він має право на поновлення строку подання скарги, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом 30 днів з дня вручення копії рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлено 25 лютого 2020 року.

Суддя Т.В. Селезньова