Провадження № 2/761/1883/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Бондар О.Д., Гриб Д.В.,

за участю позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів: ОСОБА_3 ,

відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про зміну договору найму квартири, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та як законного представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про заміну договору найму квартири, зобов`язання вчинити дії.

Так як ОСОБА_6 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона в судовому засіданні, яке відбулось 18.08.2020 року приймала участь особисто.

В позовних вимогах позивачі просять: змінити договір найму квартири АДРЕСА_1 , виділивши в користування:

-ОСОБА_1 , ОСОБА_2 житлову кімнату №4 площею 20,7 кв.м., уклавши відповідний окремий договір найму даного житлового приміщення з ОСОБА_1 ;

-ОСОБА_4 - житлову кімнату №5 площею 10,3 кв.м.;

-ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - житлову кімнату №6 площею 10,4 кв.м.;

-Кухню (приміщення №3) площею 6,0 кв.м.; коридор (приміщення №1) площею 3,1 кв.м.; вбудовані шафи (приміщення №7 і №8) площами 0,7 та 0,9 кв.м.; санвузол (приміщення №2) площею 3,1 кв.м. - залишити у загальному користуванні.

Вимоги обгрунтовані тим, що всі сторони зареєстровані в зазначеній квартирі, яка має 3 житлові кімнати. Між сторонами склався порядок користування квартирою саме в такому вигляді, як зазначено в прохальній частині позову. Квартира на даний час не приватизована.

Як зазначають позивачі, останнім часом між сторонами постійно виникають конфлікти щодо понесення витрат на поточний ремонт квартири, оплати житлово-комунальних послуг та спільного проживання в квартирі, а тому виникла необхідність в зміні договору найму квартири.

В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, так як будуть порушуватись їх права, якщо їм будуть виділені саме вказані кімнати.

Третя особа в судове засідання представника не направила, звернулась до суду з клопотанням про слухання справи у їх відсутність та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За статтею 47 Конституції України, кожен має право на житло.

Стаття 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Водночас згідно з положеннями статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями Житлового кодексу УРСР регулюється надання в користування житлових приміщень.

Зокрема, стаття 58 ЖК УРСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (частина 1, 2 ст.61 ЖК УРСР).

Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). (ст. 63 Житлового кодексу Української РСР).

Стаття 64 ЖК УРСР визначає, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК УРСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Статтею 47 ЖК УРСР передбачено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі.

Стаття 104 ЖК УРСР визначає, що член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, виконавчим комітетом Радянської районної ради народних депутатів 05.08.1986 року ОСОБА_9 було видано ордер НОМЕР_1 на право зайняття житлового приміщення - трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Ордер було видано для сім`ї, яка складалась з 4 осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_10 (син).

З поверхового плану вбачається, що квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат: 4 - площею 20,7 кв.м. (кімната не ізольована, проте сторони зазначили, що вони самостійно встановили перегородку та вона на даний час також ізольована), 5 - 10,3 кв.м. (ізольована), 6 - 10,4 кв.м. (ізольована), також квартира має кухню 3 - площею 6,0 кв.м., санвузол 2 - площею 3,1 кв.м., коридор 1 - площею 3,1 кв.м., вбудовані шафи (приміщення №7 і №8) площами 0,7 та 0,9 кв.м.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 помер (суду дата смерті не відома, так як копії свідоцтва про смерть надано не було), ОСОБА_10 (батько позивачів) загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії довідки №259 від 23.07.2017 року, яка видана Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 (є власником особового рахунку), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

На даний час квартира не приватизована.

Як пояснили позивачі, вони проживали з батьками в кімнаті №4 площею 20,7 кв.м. все своє життя та на даний час займають саме вказану кімнату.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком займали кімнату площею 20,7 кв.м., проте після народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (онуків) зайняла кімнату площею 10,3 кв.м., віддавши сину з дітьми більшу кімнату в користування.

ОСОБА_5 та її діти пояснили, що вони користувались кімнатою 10,4 кв.м.

За змістом ч. 1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відтак, для виникнення права на користування житловим приміщення в даному випадку необхідно дві умови, а саме: необхідність дотримання правил реєстрації громадянина за місцем проживання та письмова згода наймача та всіх членів сім`ї.

Відповідно до ст. 103 Житлового кодексу Української РСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за житлову площу, що припадає на нього.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Аналіз вищевказаних норм дає можливість дійти висновку про те, що наймач квартири має право на укладення окремого договору найму, якщо розмір наданого приміщення не буде меншим встановленого для надання одній особі та такий договір найму не призведе до погіршення житлових умов інших наймачів квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі у травні 2019 року звертались до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації щодо зміни договору найму та укладення з ними окремого договору.

Як пояснила представник позивачів, відповідь на звернення не надійшла.

Позивачі звертаючись до суду з позовом просили виділити в їх користування кімнату площею 20,7 кв.м., а відповідачам відповідно - ОСОБА_4 на одну особу - кімнату площею 10,3 кв.м., ОСОБА_5 разом із двома дітьми (тобто на три особи) кімнату площею 10,4 кв.м..

Судом встановлено, що квартира згідно із поверховим планом має лише дві ізольовані кімнати що становлять 20,7 кв.м., інша кімната - площею 20,7 кв.м. не є ізольованою (вона є прохідною), отже на кожну зареєстровану особу припадає по 3,45 кв.м. при нормі на одну особу 13,65 кв.м.

В той же час суд не може взяти до уваги пояснення позивачів, що кімната площею 20,7 кв.м. є ізольованою так як це суперечить матеріалам справи та встановлення перегородки саме в цій кімнаті не свідчить що вона має на даний час зазначену площу кімнати та саме встановлення перегородки про яке пояснили сторони в судовому засіданні не підтверджене належними та допустимими доказами.

Отже, враховуючи, положення статті 63 та 104 ЖК України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також ту обставину, що такий порядок користування квартирою, який запропонували встановити позивачі буде порушувати права інших зареєстрованих в квартирі осіб, тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 63, 64, 65, 103, 104, 106 ЖК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року за №2, ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про зміну договору найму квартири - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула