БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/660/20, cправа № 361/5611/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» січня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

сторони справи:

позивач - виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 й ОСОБА_2 про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати дитину службі у справах дітей Броварської міської ради Київської області; - відібрати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від його батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину службі у справах дітей Броварської міської ради Київської області.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що ОСОБА_1 є матір`ю двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька ОСОБА_3 внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Батьком ОСОБА_4 є відповідач у справі ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_1 є особою із числа дітей позбавлених батьківського піклування, виховувалася у соціально-реабілітаційному центрі «Любисток». З неповнолітнього віку остання демонструє девіантну поведінку та схильність до антисоціального життя. Малолітні діти перебували неодноразово на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, а також під соціальним супроводом Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з тим, батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Спосіб життя ОСОБА_1 сприяв виникненню у неї хронічного захворювання: туберкульозу із розширеною резистентністю, а також появі у ОСОБА_3 діагнозу: тубінфікування. Під час планових візитів у сім`ю виявлено, що ОСОБА_1 часто залишає дітей без нагляду, йде з дому без попередження, квартира, де проживають малолітні діти перебуває у антисанітарному стані, продуктів харчування обмаль. Під час візиту у сім`ю 29 липня 2019 року виявлено, що діти перебувають у занедбаному стані, у ОСОБА_4 виявлено нежить, кашель, жорстке дихання. Враховуючи виявлені факти, 30 липня 2019 року органом опіки та піклування в особі виконавчого Броварської міської ради прийнято рішення № 887 про негайне відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 30 липня 2019 року № 888 надано висновок до суду про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_3 від його матері та ОСОБА_4 від обох батьків без позбавлення їх батьківських прав у зв`язку із ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків.

Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування представника не направив, 28 січня 2020 року до суду надійшло клопотання від міського голови Сапожка І.В. про розгляд даної справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що після відібрання дітей вона почала ремонт у квартирі. Просить не відбирати у неї дітей.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що намагається все виправити, щоб діти повернулися у сім`ю.

Вислухавши заперечення відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Бровари Київської області народився ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 26 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Мати - ОСОБА_1 . Батько - ОСОБА_5 . З матеріалів справи встановлено, що відомості про батька дитини внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Бровари Київської області народився ОСОБА_4 . Батько - ОСОБА_2 . Мати - ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою № 1-1/6868 від 10 квітня 2019 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані три особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 серпня 2015 року до Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Київської області направлено повідомлення про дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які опинилися у складних життєвих обставинах, з вказаного повідомлення вбачається, що мати дітей хворіє хронічними захворюваннями, отримала побутову травму та має обмеження щодо догляду за дитиною.

Наказом Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Київської області № 01-06-1-106 від 15 вересня 2015 року сім`ю ОСОБА_1 взято під соціальний супровід, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах.

Наказами служби у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області

№ 01-10-110 та № 01-10-111 від 05 травня 2017 року малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживанням дитини у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до акту № 23 від 19 січня 2018 року обстеження умов проживання квартира АДРЕСА_2 , приватизована з усіма комунальними зручностями, потребує ремонту та прибирання, є борги по сплаті комунальних послуг. Батькам необхідно покращити умови проживання своїх дітей, забезпечити продуктами харчування.

Наказами служби у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Київської області

№ 01-10-89 й № 01-10-90 від 31 травня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Однак у подальшому наказами служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області № 01-10-34, № 01-10-35 від 15 січня 2019 року малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживанням у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

З характеристик на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданих Броварською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 10 від 13 березня 2019 року й 11 квітня 2019 року вбачається, що мати вихованням сина не займається, на батьківські збори не приходила. Хлопчик часто приходить до школи голодний, обід за його словами готує сам собі, зовнішній вигляд неохайний.

З інформації отриманої з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області від 31 липня 2019 року № 01-12/6390 вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку та отримувала: допомогу при народженні дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 липня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 ; допомогу одиноким матерям на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 . Інших державних соціальних допомог не одержує.

Відповідно до листа Управління освіти і науки Броварської міської ради Київської області від 30 липня 2019 року № 1186 ОСОБА_1 було видано направлення від 19 липня 2019 року № 89 для влаштування її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу «Капітошка». Станом на 30 липня 2019 року в садочок для зарахування дитини батьки не зверталися.

Зі службових записок по факту проведення обстеження житлово-побутових умов проживання або відвідування сім`ї від 18 лютого 2019 року, 19 березня 2019 року, 08 квітня 2019 року, 11 квітня 2019 року вбачається, що на час обстеження діти виглядали неохайними, мали брудний одяг, у помешканні не придбано, всюди розкидані речі, кімната де проживає сім`я непридатна для проживання, так як схожа на звалище сміття. На кухні безлад, запліснявілий хліб у холодильнику обмаль продуктів харчування.

Згідно із листом комунального некомерційного підприємства Броварської міської ради Київської області «Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 232 від 13 березня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: тубінфікування, щеплення згідно із календарем щеплень, психофізичний розвиток згідно із віком; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здоровий, психофізичний розвиток згідно із віком, щеплений згідно із календарем щеплень. Діти відвідують педіатра вчасно.

Зі службових записок начальника відділу профілактики та захисту прав дитини від 18 та 19 липня 2019 року, адресованих начальнику служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області вбачається, що ОСОБА_1 й ОСОБА_2 не виконують рекомендацій соціальних служб, не бажають співпрацювати з ними щодо виведення сім`ї з кризової ситуації, покращення життя та виховання дітей. За місцем свого проживання батьки ведуть асоціальний спосіб життя, неодноразово вчиняли бійки.

Згідно із листом Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області від 01 серпня

2019 року № 11924/109/1003/04-19 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП та 29 липня 2019 року за частиною другою статті 184 КУпАП, а також до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 121 КК України; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності не притягувався; ІНФОРМАЦІЯ_11 притягувався до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 309 КК України.

29 липня 2019 року службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області проведено оцінку рівня безпеки дітей, з вказаних актів вбачається, що ситуація щодо утримання і виховання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стала загрозливою, мати не цікавиться життя, здоров`ям та вихованням сина. Мати дітей ОСОБА_1 має низький батьківських потенціал, батько дитини ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина.

Як вбачається із актів 29 липня 2019 року малолітні діти ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передані до служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 30 липня 2019 року № 887 відібрано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 та відібрано малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від його батьків ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 30 липня 2019 року № 888 надано висновки до суду щодо відібрання малолітнього ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 від його матері ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від його батьків ОСОБА_1 й ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

30 липня 2019 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області надано висновки про доцільність відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав з метою захисту інтересів малолітнього ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 й малолітнього ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 , від батьків ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дітей виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від

20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті

9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті

8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Як передбачено частиною першою та другою статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Підставою для відібрання дитини від батьків є: 1) ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження з дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею.

Частина друга статті 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.

Оскільки підставою для відібрання дитини є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, то повернення дитини можливе лише при усуненні зазначених обставин (батько, мати вилікувались, змінили поведінку, змінили ставлення до дитини тощо). Довести це слід позивачу, оскільки кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина перша статті 81 ЦПК).

Ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини», N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи «Валлова і Валла проти Чеської Республіки», N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і «Гавелка та інші проти Чеської Республіки», N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу «К. А. проти Фінляндії», N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї.(Рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», 2008 рік).

Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та необхідність його задоволення. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово перебувала під соціальним супроводом, діти ОСОБА_3 й ОСОБА_4 знаходилися на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. У ході планових та позапланових візитів у сім`ю відповідачів встановлено, що діти перебувають у занедбаному стані, умови їх проживання є непридатними для нормального розвитку та виховання. Квартира, в якій проживають малолітні діти знаходиться у антисанітарному стані, потребує ремонту. Відібрання дітей виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області достатньо мотивовано наявністю загрози їх життю та здоров`ю. Відповідні висновки органу опіки та піклування щодо доцільності відібрання дітей також є обґрунтованим. При розгляді даної справи по суті відповідачі не надали до суду доказів, які б спростовували доводи позивача щодо доцільності відібрання дітей.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідачів по користь держави підлягає судовий збір у розмірі по 1 921 грн. 00 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Відібрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від його батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , й ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення їх батьківських прав.

Роз`яснити ОСОБА_1 й ОСОБА_2 положення частини третьої статті 170 Сімейного кодексу України про те, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі - 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі - 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп.

Учасники справи:

Позивач - виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області (місцезнаходження: Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок № 15; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04054932);

Відповідач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання не зареєстроване; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин