Номер провадження: 22-ц/813/1118/20
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення збитків,

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення збитків в розмірі 394001,49 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що, по-перше, 10.08.2005 р. між Акцонерним поштовим пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», назву якого згодом було змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/0048/74/34115, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 19500,00 дол. США на придбання квартири АДРЕСА_1 , а 17.01.2007 р. між ПрАТ «УПСК» і ОСОБА_3 було укладено договір стахування від нещасного випадку серія БАНВ № 50/1078, за умовами якого страхова сума становить 82820,00 грн., страховим випадком візначається смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, а вигодонабувачем є АППБ «Аваль» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»); по-друге, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер внаслідок нещасного випадку; по-третє, пунктом 2.5. договору страхування від нещасного випадку серія БАНВ № 50/1078 від 17.01.2007 р. передбачено, що страховик здійснює виплату у розмірі 100 % страхової суми за договором у разі смерті застрахованої особи, й виплата провоиться вигодонабувачу в рахунок погашення існуючої заборгованості застрахованої особи за кредитним договором, але не більше суми заборгованості на день смерті, а решта страхової суми виплачється спадкоємцям застрахованої особи у відповідності з законодавством; по-черверте; рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 2-1142/09 від 14 липня 2009 року за кожним із спадкоємців за законом першої черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме за його неповнолітнім сином ОСОБА_4 та його батьками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , за кожним, визнано право власності на 1/6 ч. квартири АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_7 , яка є колишньою дружиною померлого ОСОБА_3 , визнано право власності на ? ч. квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замінити в кредитному договрі № 014/0048/74/34115 від 10.08.2005 р. та в договорі іпотеки від 17.09.2005 р., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та померлим ОСОБА_3 , померлого позичальника ОСОБА_3 на ОСОБА_7 ; по-п`яте, рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-411/11 від 08 жовтня 2013 року стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітнго ОСОБА_4 , та на користь ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 5662,26 грн.; і, по-шосте, на дату настання страхового випадку смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума його боргу перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0048/74/34115 від 10.08.2005 р. становив 65833,21 грн., та цей борг мав погашатися шляхом перерахування грошових коштів страховиком ПрАТ «УПСК» на рахунок вигодонабувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», але ці свої зобов`язання ПрАТ «УПСК» не виконало, що призвело до того, що на цей час заборгованість позивача перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0048/74/34115 від 10.08.2005 р. становить 288462,38 грн.

Також позивач вказує, що відповідно до п. 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушеня зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування шкоди, отже збитками є сума її заборгованості перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0048/74/34115 від 10.08.2005 р. у розмірі 288462,38 грн., яку ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» має сплатити на її користь.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору №014/0048/74/34115 від 10.08.2005р. АППБ «Аваль», правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого згодом була змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 19500,00 дол. США на строк користування 120 місяців, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 10.08.2015р.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 17.09.2005р. між АППБ «Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., за умовами якого ОСОБА_3 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, 17 січня 2007 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і ОСОБА_3 було укладено договір страхування від нещасного випадку серія БАНВ №50/1078 терміном дії з 17 січня 2007 року по 17 січня 2008 року, за умовами якого страхова сума дорівнює 82820,00 грн., а вигодонабувачем є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Пунктом 1.6. цього договору передбачено, що страховим випадком визначається смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок утоплення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позичальник ОСОБА_3 внаслідок утоплення.

Відповідно до п. 2.5. згаданого договору страхування страховик здійснює виплату у розмірі 100 % страхової суми за договором у разі смерті застрахованої особи. При цьому, виплата проводиться вигодонабувачу в рахунок існуючої заборгованості на день смерті застрахованої особи, а решта страхової суми виплачується спадкоємцям застрахованої особи у відповідності із законодавством.

На дату смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) його заборгованість перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0048/74/34115 від 10.08.2005р. становила 65833,21 грн.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_3 є його неповнолітній син ОСОБА_4 та його батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №2-1142/09 від 14 липня 2009 року, яке набрало законної сили, за кожним із спадкоємців за законом першої черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме за його неповнолітнім сином ОСОБА_4 та його батьками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , визнано право власності на 1/6 ч. квартири АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_7 , яка є колишньою дружиною померлого ОСОБА_3 , визнано право власності на 1/2 ч. квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замінити в кредитному договрі № 014/0048/74/34115 від 10.08.2005 р. та в договорі іпотеки від 17.09.2005р., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та померлим ОСОБА_3 , померлого позичальника ОСОБА_3 на ОСОБА_7 .

На дату судового розгляду даної справи вказане судове рішення від 14 липня 2009 року виконано у повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-411/11 від 08 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на підставі п. 2.5. договору страхування серія БАНВ № 50/1078 від 17.01.2007 р., на користь ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , та на користь ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 5662,26 грн.

На дату судового розгляду даної справи вказане судове рішення від 08 жовтня 2013 року виконано у повному обсязі, а саме 01 серпня 2014 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату усі спадкоємцям померлого ОСОБА_4 грошових коштів у загальному розмірі 18161,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 40132 від 01.08.2014 р. (а.с. 43).

Рішенням господарського суду м. Києва у справі №916/2331/14 від 04 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на підставі п. 2.5. договору страхування серія БАНВ № 50/1078 від 17.01.2007 р., стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 65833,21 грн., але ПрАТ «УПСК» не виконало це судове рішення станом на дату судового розгляду даної справи.

Згідно наданого суду розрахунку, заборгованість ОСОБА_8 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0048/74/34115 від 10.08.2005р. станом на 25 травня 2017 року становить у загальному розмірі 10982,30 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (26,266118 грн. за 1 дол. США) на вказану дату дорівнює 288462,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10837,86 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 284668,51 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 113,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 2979,10 грн.; пеня 31,02 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 814,77 грн.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на п. 4 ст. 611 ЦК України, який передбачає, що у разі порушеня зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування шкоди, а також посилається на ст.ст. 22, 526, 1166 ЦК України, в зв`язку з чим вважав, що в разі своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором страхування серія БАНВ № 50/1078 від 17.01.2007 р., усі її грошові зобов`язання перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0048/74/34115 від 10.08.2005р. були б виконані, оскільки на час настання страхового випадку розмір страхового відшкожування перевищував розмір заборгованості за цим кредитним договором, отже збитками є сума її заборгованості перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за згаданим кредитним договором, яку ПрАТ «УПСК» має сплатити на її користь.

Вирішуючи дану справу, суд першої інстанції вірно погодився з доводами представника відповідача стосовно того, що особисто позивач ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , не є стороною, в тому числі не є вигодонабувачем за договором страхування від нещасного випадку серія БАНВ № 50/1078 ід 17.01.2007 р. та, відповідно, ПрАТ «УПСК» не має перед позивачем жодних зобов`язань, які б випливали з умов цього договору страхування.

Більш того, станом на дату ухвалення Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 14 липня 2009 року у справі №2-1142/09, яким зобов`язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замінити в кредитному договорі №014/0048/74/34115 від 10.08.2005р. та в договорі іпотеки від 17.09.2005р., укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та померлим ОСОБА_3 , померлого позичальника ОСОБА_3 на ОСОБА_7 , термін дії договору страхування серія БАНВ №50/1078 від 17.01.2007р. вже сплив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними, оскільки доводи, які були зазначені в апеляційній скарзі, були обґрунтовані судом першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують наведені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко