Справа №337/829/20
Провадження №2-о/333/199/20
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сокол Н.К.,

представника заявника Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника заявника ОСОБА_2 , відповідно до якої остання просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , батько заявника. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 14.05.2019, актовий запис № 111.

Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із:

- автомобіля марки RENAULT, моделі LAGUNA, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим Центром 3246 05.10.2017.

Заповіт ОСОБА_3 не залишив.

Єдиним спадкоємцем за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України є ОСОБА_1 , син спадкодавця.

У травні 2018 року заявник разом із батьком знялися з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_3 . Згодом, 19 липня 2018 року, заявник продав указану вище квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Кушніренко О.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 19.07.2018 за р. № 2783.

Після відчуження згаданої квартири заявник із батьком стали разом проживати за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою ОСОБА_3 мешкав до своєї смерті. Більш того, саме у цій квартирі у нього стався серцевий напад, від якого він і помер. Указані обставини підтверджуються картою спадкоємності від 11.05.2019 та остаточним лікарським свідоцтвом про смерть, виданим КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР 14.05.2019 за № 1745.

Водночас зареєструвати власне місце проживання батько заявника не встиг.

28 січня 2020 року заявник звернуся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа № 8/2020. Зазначене буде підтверджене копією цієї спадкової справи, яку заявник не може надати, інакше як на запит суду, оскільки чинне законодавство про нотаріат не передбачає видачу спадкових справ за зверненням особи. У зв`язку з цим відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України до цієї заяви додаю клопотання про витребування зазначеного доказу.

25 лютого 2020 року заявник через свого представника звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий вище автомобіль. Утім, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, посилаючись на те, що факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем документально не підтверджений, що унеможливлює встановлення факту прийняття спадщини, а також місця відкриття спадщини. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 94/02-31 від 25.02.2020.

Заявник на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, однак документально підтвердити вказаний факт у позасудовому порядку він не може. Відтак, з метою оформлення спадщини він змушений звернутися до суду із цією заявою.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження у справі, розгляд заяви здійснюється в порядку окремого провадження (а.с. 47).

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його інтереси представляла адвокат Кравченко О.В., яка у судовому засіданні підтримала заяву, просила суд задовольнити вимоги.

Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд заяви без її участі.

Вислухавши думку представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 актовий запис № 147, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 9).

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвали шлюб 11.08.2015 року (а.с.10).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1745, причиною смерті стала гостра коронарна смерть.(а.с. 14,15).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається із:

- автомобіля марки RENAULT, моделі LAGUNA, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим Центром 3246 05.10.2017 (а.с. 11).

Заповіт ОСОБА_3 не залишив.

Єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 , син померлого.

Заявник із батьком разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою ОСОБА_3 мешкав до своєї смерті (а.с.14).

Постановою приватного нотаріуса Кияниця О.В. від 25.02.2020 № 94/02/-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений та на час відкриття спадщини він не проживала постійно зі спадкодавцем (а.с.17-18).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_3 помер у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою померлий проживав разом із сином та цивільною дружиною ОСОБА_4 , яка належить останній на праві власності. Син померлого ОСОБА_1 проживав у зазначеній квартирі з червня 2018 року і до кінця липня 2019 року. Крім того, свідок ОСОБА_4 зазначила, що не претендує на спадщину, та не знає інших спадкоємців які б хотіли прийняти спадщину після померлого, окрім заявника ОСОБА_1 .

З матеріалів справи випливає, що заявником доведено, що він на день смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали разом за однією адресою: АДРЕСА_1 , що об`єктивно підтверджується матеріалами цивільної справи та показами свідків.

Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 13, 247, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 10.09.2020 р.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська