КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження №22-вк/824/44/2020 Головуючийсуддя - Андрієнко А.М.
Унікальний номер справи № 824/9/20
У Х В А Л А

27 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

судді - доповідача Андрієнко А.М.,

при секретаріДроздовій Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києвізаяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Торгово - промисловійпалатіУкраїни, постановленного третейським суддею Шепель Т.П. 14 травня 2018 рокупо справі №32/2018/19.0-7.4 за позовом Публічного акціонерного товариства «Уксиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом, пені та витрат зі сплати судового збору,

У С Т А Н О В И Л А :

21 січня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово - промисловій палаті України від 14 травня 2018 року у справі № №32/2018/19.0-7.4 за позовом Публічного акціонерного товариства «Уксиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом, пені та витрат зі сплати судового збору.

На обґрунтування заяви вказує, що відповідно договору № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 надано кредит в розмірі 33799,01 грн.

14 травня 2018 року Постійно діючий Третейський суд при Торгово - промисловій палаті України по справі № 32/2018/19.0-7.4 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення 35138,85 грн прийняв рішення, яким задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до договору факторингу № 125 від 11 жовтня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги по договору №0 про надання споживчого кредиту від 14 грудня 2017 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

За договором відступлення права вимоги № 11-10/1 від 11 жовтня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» права вимоги передано ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід».

За договором відступлення права вимоги № 30-10/1 від 30 жовтня 2019 року право вимоги від ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід» передано ОСОБА_1 .

За наведених обставин,заявник просив видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» 33799,01 грн заборгованості за простроченим кредитом, 23,83 грн заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 грн заборгованості по комісії, 64,54 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 0,07 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 1,40 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800 грн на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35138,85 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 27 лютого 2020 року.

Сторони повідомлялись про час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки, проте до суду не з?явилися, причини неявки не повідомили, що відповідно до ч.1 ст. 485 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду при Торгово - промисловій палаті України від 14 травня 2018 року по справі №32/2018/19.0-7.4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 486 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як убачається із матеріалів справи, 14 грудня 2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 33799,01 грн, а позичальник зобов?язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. Кредит був наданий позичальнику для особистих потреб.

Згідно із пунктом 5.2 Договору, сторони дійшли згоди, що всі спори між сторонами, що виникають за цим договором або у зв?язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним) підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Торгово - промисловій палаті України. Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд справи здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається Головою Третейського суду одночасно з порушенням третейського провадження.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово - промисловій палаті України від 14 травня 2018 року у справі № 32/2018/19.0-7.4 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та витрат із сплати третейського збору задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» 33799,01 грн заборгованості за простроченим кредитом, 23,83 грн заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 грн заборгованості по комісії, 64,54 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 0,07 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 1,40 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800 грн на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35138,85 грн.

Відповідно до договору факторингу № 125 від 11 жовтня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги по договору №0 про надання споживчого кредиту від 14 грудня 2017 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

За договором відступлення права вимоги № 11-10/1 від 11 жовтня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» права вимоги передано ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід».

За договором відступлення права вимоги № 30-10/1 від 30 жовтня 2019 року право вимоги від ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід» передано ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 14 частини першої статі 6 Закону України «Про третейські суди», у редакції Закону № 2983-VІ від 03 лютого 2011 року, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь - які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Отже, на час укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Договору від 14 грудня 2017 року та прийняття третейським судом рішення, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

При цьому, суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, отриманим на споживчі цілі, то третейському суду в силу положень п. 14 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв?язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору.

Такий висновок підтримано правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі №6-2074цс15 та від 11 листопада 2015 року у справі №6-1716 цс15, де зазначено, зокрема, про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг, поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору про надання послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №755/11648/15-ц підтримала правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15, та зазначила, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Виходячи із суб?єктного складу сторін і характеру спірних правовідносин, які були предметом розгляду у Постійно діючому третейському суді при Торгово - промисловій палаті Україниза позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та витрат із сплати судового збору, цей спір не підвідомчий третейському суду, оскільки підставою для звернення до суду є невиконання боржником умов договору.

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб?єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (Банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 27 січня 2016 року у справі № 6-2712цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-187цс15.

Оскільки боржник є споживачем послуг та спір виник щодо стягнення з нього боргу за договором споживчого кредиту, третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

Враховуючи наведене, подана заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово - промисловій палаті України від 14 травня 2018 року у справі № 32/2018/19.0-7.4 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та витрат із сплати судового збору задоволенню не підлягає.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлений можливості вирішити заявлений спір в інший, передбачений законом, спосіб.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263, 485, 486, 487 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Торгово - промисловій палаті України, постановленого третейським суддею Шепель Т.П. 14 травня 2018 року по справі №32/2018/19.0-7.4 за позовом Публічного акціонерного товариства «Уксиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом, пені та витрат зі сплати судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги і набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя