САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1052/20
Провадження №2/726/312/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі - Абрамчук Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що 13.11.1992 року між сторонами було укладено шлюб.

Неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін немає.

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги. Сторони не підтримують сімейні стосунки, не мають спільного сімейного бюджету та господарства, проживають окремо з травня 2020 року.

Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам.

Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, шлюб просила розірвати

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 13.11.1992 року міським відділом ЗАГС м. Чернівці, актовий запис № 1940.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Керуючись ст. 16 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 19, 24, 110, 112, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 49, 141, 280-285, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 13.11.1992 року міським відділом ЗАГС м. Чернівці, актовий запис № 1940 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук