Дата документу 20.08.2020 Справа № 554/7572/18
Провадження № 2/554/473/2020
Ухвала

(про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги)

20.08.2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши заяву клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапенко Ірини Олександрівни про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Чутівська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування,

встановила:

ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2020 року залишено без розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Чутівська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкуванняу зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача.

20.08.2020 представник відповідача звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10200,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності зі ст. 133 ч.3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно зі ст. 137 ч.2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 142 від 09.01.2019 року; детальний розрахунок судових витрат, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи № 554/7572/18; акт прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг №142 від 09.01.2019; меморіальні ордери № МВ59289594, № МВ65743729, № @2PL108809, № @2PL778219, № МВ45873797, № @2PL101698, № @2PL363233, № @2PL194426.

Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, ураховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суддя вважає, що витрати за надання правничої допомоги понесені відповідачем підлягають відшкодуванню в розмірі 10200 гривень. Саме така сума коштів, на думку суду, відповідає обсягу виконаних робіт адвокатом.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Ураховуючи вищевказані норми чинного ЦПК України, заяву про відшкодування судових витрат понесених відповідачем слід задовольнити.

З огляду викладеного, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 260 ЦПК України, суддя

постановила:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапенко Ірини Олександрівни про стягнення понесених відповідачем витрат за надання професійної правничої допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10200,00 грн.

Копію ухвали суду направити заявнику протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду виготовлена внарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко