Справа № 132/2793/20
Ухвала

Іменем України

09 вересня 2020 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича про забезпечення позову в цивільній справі №132/2793/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Катрич Павло Степанович до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ОСОБА_2 , про визнання рішення та державного акта на право приватної власності на землю недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває зазначена справа.

Одночасно з пред`явленням позову представником ОСОБА_1 - адвокатом Катричем Павлом Степановичем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів, а також державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок площею 0,0802 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого,одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана представником позивача заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст.151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.2 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Отже, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду.

Відтак, виходячи із системного аналізу заявлених вимог про забезпечення позову, суд в межах поданої заяви та викладеної в ній вимоги, вважає за доцільне задовольнити її, визначивши запропонований вид забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів, а також державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок площею 0,0802 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 , до скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 157, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП за ДРФО відсутній, АДРЕСА_2 , засоби зв`язку відсутні) - адвоката Катрича Павла Степановича (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_1 , діючого згідно ордеру серія ВН №144210 від 02.06.2020 року, АДРЕСА_3 , засоби зв`язку:тел. НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про забезпечення позову в цивільній справі №132/2793/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Катрич Павло Степанович до Калинівської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ОСОБА_2 , про визнання рішення та державного акта на право приватної власності на землю недійсними- задовольнити.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів, а також державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок площею 0,0802 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ОСОБА_2 (РНОКП за ДРФО невідомий, місце проживання АДРЕСА_4 ), згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ВН, виданого 10.10.2002 року.

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Копію ухвали суду про забезпечення позову невідкладно направити учасникам справи, до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в порядку передбаченому ст.354 ЦПК України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: