Справа № 331/4513/19
Провадження № 2/331/286/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Качан К.К.

представника позивача: ОСОБА_1 .Г.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 29 534,28 гривень.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року по справі відкрите провадження.

22.01.2020 року відповідачка надала відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити з тих підстав, що вона не є власником або користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , надані послуги не отримує, є громадянкою Федеративної Республіки Німеччина.

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позові.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг".

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами".

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом встановлено, що згідно особового рахунку НОМЕР_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість за послуги з теплопостачання з листопада 2016 року по березень 2019 року в сумі 29 534,28 гривень.

Натомість, згідно довідок департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , відомості щодо квартири АДРЕСА_2 відсутні.

За таких обставин , суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту надання послуг відповідачу ОСОБА_2 , а відповідачем в свою чергу надані докази не отримання послуг за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 25 лютого 2020 року.

Суддя: О.Є Жукова

25.02.2020