Справа № 727/3123/19
Провадження № 2/727/339/20
20 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Булега Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та заняття з реєстрації за місцем проживання, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та заняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що він - ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 .
У данному будинку зареєстрована одна людина - відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.01.1999 року.
Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня купівлі будинку спадкодавцем та по даний час в зазначеному будинку не проживав та не з`являвся. Відповідач не є членом сім`ї.
Під час оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 (спадкодавцем), який був посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б. за реєстровим № 9854 від 22.09.2005 року, відповідач мав знятися з реєстрації за вказаною адресою, але він цього не зробив, покійний ОСОБА_4 не звертався належним чином про зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_2 .
Реєстрація відповідача у спірному будинку створюють йому перешкоди в користуванні власністю, оскільки нараховуються надмірні комунальні послуги, які фактично не надаються, чим порушуються його права як власника.
А тому просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в його будинку, який належить йому на праві приватної власності.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.2018 р. (а.с. 7), вказана квартира перейшла йому у спадок від ОСОБА_3 , який в свою чергу придбав спірну квартиру у ОСОБА_5 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2005 р. (а.с. 8). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі з 15.01.1999 року і не є членом сім`ї попередніх власників спірної квартири, що підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр» (а.с. 9). однак не проживає в ній.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст.319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону».
За нормами ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст. 77,78,79,80 ЦПК України.
Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Разом з тим, стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині примусово зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в його будинку, який належить йому на праві приватної власності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує. Суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 369, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 274, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 24 лютого 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: