Номер провадження 2/331/405/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі: Андрієнко С.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.06.2006 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .

У шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, з цього приводу у них в сім`ї почали часто виникали сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Останнім часом сторони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. У сторін не збігаються погляди на шлюб, сім`ю та ведення побуту.

Шлюбні відносини між ними фактично припинені з лютого 2019 року, а саме з часу переїзду позивача ОСОБА_1 зі спільною дитиною на інше місце проживання. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу і сім`ї є неможливе. Враховуючи викладене просить суд не надавати сторонам справи час для примирення.

Керуючись ст. 160 Сімейного кодексу України позивач просить суд визначити місце проживання спільної дитини з нею, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто усної згоди стосовно зазначеного питання. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона має можливість забезпечувати належні умови проживання дитини.

Також позивач зазначає, що вона не заперечує за попереднім погодженням з нею, та враховуючи бажання дитини, з урахуванням його стану здоров`я, проти зустрічей відповідача на території України за місцем його проживання та безперешкодного спілкування з дитиною.

Спору про виплату аліментів на утримання дитини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час відсутній.

На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 394 від 17 червня 2006 року. Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання позивача ОСОБА_1 .. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 20.02.2020 року на 11 год. 00 хв.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила суд позов в частині розірвання шлюбу, задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_4 ». Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 сплачений судовий збір. Позовну заяву в частині визначення місця проживання дитини просила залишити без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій зазначив, що уточнюючі позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17 червня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 394.

Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2019 року, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов`язків не виконують, тобто розлад у сім`ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім`ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім*ю та доклав для цього будь-яких зусиль.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим, а тому позов в частині розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вимогу позивача ОСОБА_1 , щодо визначення місця проживання дитини суд залишає без розгляду, оскільки позивач ОСОБА_1 у своїй заяві від 20.02.2020 року не наполягала на її задоволенні та просила залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 3,4,11-13, 19, 200, 257, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.06.2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 394 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Вимогу позивача ОСОБА_1 , щодо визначення місця проживання дитини, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: М.В. Антоненко