Справа № 136/429/20
провадження № 2-о/136/14/20
РІШЕННЯ

іменем України

"08" вересня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Турбівська селищна ради Липовецького району Вінницької області, приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Башта - Бєляєва М.О. про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій просить суд встановити факт постійного місця проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. Заявник, будучи рідним сином спадкодавця спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки не підтверджується документально факт прийняття спадщини в порядку визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України.

У визначений судом строк заінтересованими особами не було подано відзиву.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву в якій вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву в якій вимоги в просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за життя спадкодавцем 11.10.2001, відповідно до якого вона заповіла усе належне їй майно в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Із матеріалів справи судом встановлено, що інший спадкоємець ОСОБА_3 від своєї частки у спадщині відмовився, подавши заяву відповідного змісту.

Постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Башта - Бєляєва М.О. заявникові було відмовлено у видачі на його нотаріального акту, оскільки він не підтвердив документально факт прийняття спадщин та пропустив шестимісячний строк для її прийняття.

Із паспортних документів заявника встановлено, що зареєстроване його місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району (а.с.19), ОСОБА_1 проживав без реєстрації разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та здійснив її поховання.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України).

З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Керуючись принципом верховенства права, закріпленим у статті 8 Конституції України, суд повинен виходити із того, що людина, її права та свободи є найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу положень частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, факт відсутності запису про реєстрацію постійного місця проживання позивача за місцем реєстрації спадкодавця, з урахуванням зазначених обставин, не може слугувати безумовною підставою позбавлення його законного права на прийняття спадщини, яка відкрилась після її смерті в порядку, передбаченому частиною 3 статті 1268 ЦК України.

Судом встановлено, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем підтверджується також показами свідків, а саме до матеріалів справи додано акти (а.с. 20, 22), з яких вбачається, що заявник проживав разом зі спадкодавцем на момент смерті, доглядав її та здійснив поховання.

Таким чином, суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 293, 354 ЦПК, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: Турбівська селищна рада Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, 44, смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області, 22513), приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області - Башта-Беляєва М.О. про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко