ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/868/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «Будівельна компанія «Укрінтербуд» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «Будівельна компанія «Укрінтербуд» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 4 п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заявник в заяві вказує на те, що він з 23.07.2018 працював в ТОВ «БК «Укрінтербуд», та 18.02.2020 був звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Заявник проводить розрахунок посилаючись на Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.

Проте, до заяви не додано беззаперечних доказів, щодо розміру заборгованості по заробітній платі, компенсації невикористаної відпустки, вихідної допомоги при звільненні .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 УПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Отже, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави передбаченої п. 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 165, 166, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «Будівельна компанія «Укрінтербуд» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заставенко М.О.