МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1968/19

"17" січня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Ілюшенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості в сумі 123642.38 гривень з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що він відповідно до укладеного договору №б/н від 22.09.2010 року отримав кредит у розмірі 8300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені в на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися. Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміт також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредит та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строї платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 0 від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.509, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до п.2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.

Відповідно до п.1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п.1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право на зміну Тарифу які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

Згідно п.2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснює списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2019 року має заборгованість, яка складається з наступного:

6165.28 гривень - заборгованість за кредитом;

285208.87 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;

5400.00 гривень - заборгованість за пенею та комісією.

Позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом.

Таким чином, заборгованість до стягнення становить 123642.38 гривень, яка складається з наступного:

6165.28 - заборгованість за кредитом,

117477.10 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 22.09.2010 року по 30.05.2018 року.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних його, позивача права.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Позивач просить: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 22.09.2010 року, яка складається з наступного:

6165.28 - заборгованість за кредитом,

117477.10 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 22.09.2010 року по 30.05.2018 року; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921.00 гривень.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 25.07.2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

В позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у наданому відзиві просив відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що банк не надав належних і допустимих доказів видачі та погашення кредиту (платіжного доручення про перерахування кредиту на позичковий рахунок, меморіальний ордер, виписку по рахунку з зазначенням реквізитів кредитного договору, видаткового касового ордеру з підписом позичальника про отримання позики тощо). Розрахунок заборгованості станом на 31.05.2019 року не містить навіть суми і дати видачі кредиту. Такого стовпчику не існує. Із доказів, на які посилається банк, є лише анкета-заява від 22.09.2010 року, яка не містить жодного посилання на будь-який кредитний договір. Навпаки - в розділі "кредитний ліміт по платіжній карті" сума не вказана ні банком, ні клієнтом. Відповідач не мав жодного наміру отримувати грошові кошти від банку. Всі інші матеріали, додані до позовної заяви - це внутрішні документи банку, які не містять підпису відповідача, та розрахунок заборгованості, який не відповідає дійсності. 22.09.2010 року він, ОСОБА_1 підписав вказану анкету-заяву з метою відкриття карткового рахунку для зарахування та накопичення власних коштів. Жодного прохання видати кредит там не зазначено. Щодо фактичного отримання кредиту в розмірі 8300 гривень банк також вводить суд в оману, грошових коштів від банку він, відповідач не отримував, в тому числі, шляхом встановлення кредитного ліміту. Між сторонами не було досягнуто згоди та не укладено жодного письмового документу який би передбачав наведені істотні умови - розмір кредиту, строк користування, і розмір і порядок сплати відсотків. Будь-яких "Умов та правил надання банківських послуг", на які посилається банк, він, відповідач не тільки не підписував, а навіть не бачив їх і не ознайомлювався з ними. При цьому, банк нараховує відсотки, пеню, штрафи на підставі Тарифів карти "Універсальна". З цим документом його, ОСОБА_1 також не ознайомлювали. Навпаки, в наданій банком анкеті-заяві в графі "Памятку клиента, Тарифі, условия обслуживания....получил и ознакомился с содержанием под роспись" підпис відповідача відсутній!

Згідно п.14.8. - 14.9 ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачеві примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу. Наведене свідчить, що банк не довів, що він ознайомив його, відповідача з Правилами, умовами і Тарифами та видав йому примірник договору, що є грубим порушенням ст.14 Закону. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості та тарифів карти "Універсальна" банк неодноразово змінював тарифи обслуговування платіжної картки, збільшував суми відсотків, змінював обов`язковий щомісячний платіж. При цьому банк його про це не повідомляв.

Згідно п.14.10 ст.14 Закону банк зобов`язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов`язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору. Таким чином, якби банк належним чином повідомив про зміну тарифів, протягом 30 днів він, ОСОБА_1 мав би можливість прийняти рішення про розірвання договору та повернення пластикової картки, відповідно і не існувало б такої значної заборгованості. Наведене доводить про порушення Банком п.14.10 ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і саме із-за його дій (бездіяльності) виникла заборгованість, а це свідчити про прострочення кредитора (ст.613 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості банк просить стягнути відсотки за період з 22.09.2010 року по 30.05.2018 року, що перевищує період дії самої картки. Крім того, в ст.257 ЦК України зазначено, що позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст.259 ЦК України). Жодного письмового договору про збільшення позовної давності він, ОСОБА_1 з банком не укладав. Відповідно застосовується трирічний строк позовної давності визначений законом. З наданого банком розрахунку вбачається, що він просить стягнути заборгованість по кредиту і по відсоткам вже з пропуском строку позовної давності. Крім того, якщо скласти всі стовпчики наданого банком розрахунку заборгованості, то ці суми не будуть співпадати з загальною сумою заборгованості, зазначеною в позовній заяві. З розрахунку (без наявності укладеного договору) навіть не можливо встановити момент порушення (дату прострочення повернення кредиту). Банк надав розрахунок заборгованості, за яким не можливо визначити розмір заборгованості відповідача, що повинно бути предметом доказування. А доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності). Оскільки відповідачем надано достатньо обґрунтувань про порушення Закону саме банком, про відсутність договірного визначання тарифів, розміру відсоткової ставки, штрафу, пені, а отже за відсутності своєї вини відповідач не може нести будь-якої відповідальності, не передбаченої договором. Вищенаведене призвело до того, що Банк на заборгованість по платіжній картці в сумі 6165.28 гривень безпідставно, без наявності договору та без визначення розміру і порядку нарахувань, поза межами строку позовної давності нарахував відсотки на загальну суму 117477.10 гривень (а можливо і штрафні санкції та комісію, які нарахував, але чомусь не просить стягнути). Згідно ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими - якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про (5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; (11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі. Згідно позовної заяви Банк нарахував суму всіх компенсацій, яка перебільшує заборгованість за кредитом майже в 19 раз, що суперечить вимогам закону. Всі позовні вимоги банку не підтверджені належними і допустимими доказами (жодного документу окрім незаповненої та не підписаної анкети-заяви), а ґрунтуються лише на припущеннях, що заборонено ст.81 ЦПК України. Відповідач просить застосувати строки позовної давності до позовних вимог, позов залишити без задоволення.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 8300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма кредитного договору відповідає вимогам закону. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку. Відповідачем була підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова картка (п.1.1.1.62 Умов), які отримав відповідач та мобільний телефон, який він вказав (п.1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена карта (п.п.1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю на настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло дев`ять років. Позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписання договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Згідно довідки про зміну умов кредитування 22.09.2010 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3300.00 гривень, що є підтвердженням виконання банком своїх зобов`язань за кредитивним договором. Відповідач активно використовував кредитний рахунок починаючи із 07.11.2010 року. кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 22.09.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

На підтвердження позовних вимог позивачем наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна», 30 днів пільгового періоду.

Згідно довідки №30.1.0.0/2-2019061/319 від 21.10.2019 року, АК КТ «ПриватБанк» повідомив, що клієнт ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) згідно кредитного договору б/н від 22.09.2010 року отримав картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 11.2015 року.

В довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 картрахунок № НОМЕР_1 від 22.09.2010 року, вказані наступні операції, проведені у відповідності до Умов та Правил, узгоджених з клієнтом:

-22.09.2010 року - кредитний ліміт: 3300.00 гривень, примітка: зниження кредитного

ліміту;

- 23.11.2010 року - кредитний ліміт: 3900.00 гривень, примітка: зниження кредитного ліміту;

- 05.01.2011 року - кредитний ліміт: 4500.00.00 гривень, примітка: зниження кредитного ліміту;

- 23.02.2011 року - кредитний ліміт: 5300.00 гривень, примітка: зниження кредитного ліміту;

- 19.03.2011 року - кредитний ліміт: 6300.00 гривень, примітка: збільшення кредитного ліміту;

- 20.08.2011 року - кредитний ліміт: 8300.00 гривень, примітка: збільшення кредитного ліміту;

- 29.09.2011 року - кредитний ліміт: 6300.00 гривень, примітка: зниження кредитного ліміту;

- 30.09.2011 року - кредитний ліміт: 8300.00 гривень, примітка: збільшення кредитного ліміту;

- 20.01.2015 року - кредитний ліміт: 6170.00 гривень, примітка: збільшення кредитного ліміту.

В розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.09.2010 року зазначено, що 08.08.2014 року здійснено останній платіж.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

Дія картки закінчилася 01.12.2015 року.

Після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів й нової платіжної картки, однак в розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.09.2010 року за 07.09.2016 року, тобто після закінчення 01.12.2015 року дії картки, зазначена сума погашення за кредитом в розмірі 200.00 гривень

Банк з позовом до суду звернувся 05.07.2019 року.

Згідно із ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За зміст ост.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України, яка регламентує, укладення договору, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно вимог ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України регламентовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню за таких обставин.

Зазначені позивачем Умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вказана анкета-заява не містить ніяких даних, крім прізвища, адреси та підпису відповідача.

Разом з тим, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 22.09.2010 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України); загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.2 ст.258 ЦК України); зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст.266 ЦК України); перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За змістом глави 19 ЦК України, відмовити у задоволені позовних вимог у в`язку з пропуском строку позовної давності належить лише у тому випадку, коли позовні вимоги є доведеними.

Крім того, відповідно до вимог пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення» … у випадку недоведеності позову суд відмовляє в його задоволенні саме з цим підстав, а не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності.

Керуючись вимогами ст.253, 257, ч.2 ст.258, ч.1 ст.261, ч.4 ст.267, 266 ЦК України постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення», ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя