Справа № 515/559/20
Провадження № 2/515/1127/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів судового засідання Коренчук О.Е., Чумаченко Д.М., Комерзан Л.І.

представників позивача (за довіреністю) Боднар Т.Г., Данильченко О.П. , Кирган І.А.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката Дімітренка В.Є.

представника третьої особи Ковальова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження матеріали об`єднаної цивільної справи за позовом Татар- бунарської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягне- ння аліментів, та за позовом ОСОБА_3 до Татарбунарської районної держав- ної адміністрації Одеської області про скасування усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2020 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як ор- ган опіки та піклування, звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_4 з позовною за- явою, в якій просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав та стягувати з неї аліменти, поси- лаючись на наступні обставини.

На підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.02.2009 р. ОСОБА_3 усиновила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В актовому записі про народжен- ня дитини було змінено її прізвище на « ОСОБА_4 ». Усиновлення проводилось із дотриманням всіх вимог чинного законодавства за вільним волевиявленням відповідача. 21.04.2020 р. до Татарбуна- рської районної державної адміністрації надійшла інформація, зареєстрована в ЄО Татарбунарсь- кого ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, згідно якої 19.04.2020 р. о 17.28 год. до служби 102 звернулась ОСОБА_4 з тим, що її ображає прийомна мати. З метою з`ясування зазначених обставин, за результатами 23.04.2020 р. оцінки рівня безпеки дитини представниками служби у справах дітей райдержадміністрації були виявлені факти безносередньої загрози життю та здоро- в`ю усиновленої дитини. Відповідач самоусунулась від виховання дитини, втратила вплив на її по- ведінку, не контролює коло друзів, місце перебування дитини, зокрема, у нічний час, вигнала ди- тину з будинку на літню кухню, де холодно та не створені належні умови для проживання, дистан- ційного навчання. Замість забезпечення дитині належної уваги, турботи, консультації психотера- певта, медичного обстеження та діагностування, відмовляється від дитини, тому, що вона неслух- няна і некерована, проявляє відносно дитини економічне та психологічне насилля. Не бажає зали- шатись в сім`ї і дитина, під час бесіди з представниками служби у справах дітей, дівчинка зверну- лась з проханням позбавити відповідача батьківських прав та вжити заходи щодо її поселення у гуртожиток ДНЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня», за місцем навчання. На підставі розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації від 24.04.2020 р. № 70/А -2020 ОСОБА_4 відібрано від матері. Того ж дня дитину було госпіталізовано до КНП «Татар- бунарська центральна районна лікарня» для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної ме- дичної допомоги в стаціонарних умовах.

28 травня 2020 року до суду звернулась ОСОБА_3 з позовною заявою, в якій просила ска- сувати усиновлення. В обґрунтування позовних вимог посилалася на таке. На підставі рішення Та- тарбунарського районного суду Одеської області від 05.02.2009 р. вона усиновила дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За її заявою на підставі зазначеного судового рішення прізвище усиновленої змінено на « ОСОБА_4 », в актовому записі про народження ди-тини її зазначено ма- тір`ю усиновленої. З самого початку проживання однією сім`єю їй стало зрозуміло, що це дуже ск- ладна дитина. Спочатку вона сподівалась на педагогічну запущеність дитини, а тому почала багато уваги приділяти її вихованню: намагалася роз`яснювати основні правила поведінки, огортала лю- бов`ю, прививала їй любов і повагу до ближніх, проводила з нею багато часу. Але дитина не спри- ймала і сприймає дотепер її як матір, як старшу людину, не проявляє до неї хоча б елементарної поваги. Згодом, як дитина підростала, поведінка її стала ще нестерпнішою. Вона почала красти, брехати, на її зауваження або взагалі не реагувала, або кри-чала із вживанням нецензурної лексики на її адресу. В учбових закладах у неї були завжди проблеми. ОСОБА_4 не виявляє уваги до навчання, часто пропускає заняття без поважних причин, використовує при спілкуванні грубі слова. Що вдо- ма, що в коледжі постійно спілкується осо-бами старшими за віком з нахилом до правопорушень. Часто тікала з дому та ночувала у таких осіб. Вона не може більше співіснувати з усиновленою, не може її виховувати. Їй вже 17 років і між ними встановились стійкі негативні стосунки. Вона втра- тила вплив на поведінку дитини, не може контролювати коло її друзів, місце перебування, особли- во у нічний час. Вона стала нервовою і вже не може себе контролювати відносно усиновленої і в такому стані представляє безпосередню загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 05.06.2020 р. зазначені цивільні справи було об`єднано в одне провадження.

Представники позивача - Татарбунарської районної державної адміністрації у судовому засіда- нні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Разом з тим, позо

вні вимоги ОСОБА_3 про скасування усиновлення вважали необґрунтованими та такими, що не пілягають задоволенню.

Представник третьої особи за первісним позовом у судове засідання не з`явився, від сільського голови надійшла до суду заява, в якій він визнав позовні вимоги та просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради (а.с.26).

Відповідач за первісним позовом не визнала позовних вимог, просила не позбавляти її батьків- ських прав, оскільки вона не ухилялась від виконання батьківських обов`язків, а з урахуванням ви- кладеного нею, просила скасувати усиновлення.

Заслухавши пояснення та доводи представників позивача та третьої особи, відповідача, її пред- ставника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наступне.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.02.2009 р. (копія на а.с.9, 10) ОСОБА_3 оголошено удочерителем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До актово- го запису про народження дитини внесено зміни, прізвище дитини змінено на « ОСОБА_4 ».

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4), ОСОБА_4 народи- лася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Овідіополь Одеської області, актовий запис № 20 від 11.08.2004 р., її ба- тьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_3

23.04.2020 р. ОСОБА_4 звернулась до служби у справах дітей Татарбунарської райдержад- міністрації з заявою про позбавлення її матері ОСОБА_3 батьківських прав у зв`язку з тим, що вона разом з бабусею погано від до неї відноситься, а саме: ображає, не забезпечує їжею, кише- ньковими коштами, вигнала з дому, що вбачається з копії заяви (а.с.6).

З копії акта від 23.04.2020 р. обстеження умов проживання житла, належного ОСОБА_3 (а.с.12), вбачається, що умови проживання у цьому житлі задовільні, будинок забезпечений елект- роенергією, пічним опаленням, питною водою, в кімнатах чисто, прибрано. Дитина проживає на літній кухні, де відсутні належні умови для виховання та розвитку дитини, в приміщенні холодно. Вигляд дитини неохайний, одяг брудний, мати втратила вплив на поведінку дочки. Між дитиною та членами родини склались напружені відносини, дівчинка систематично зазнає психологічне на- силля з боку матері та бабусі. Не завжди ночує дома. Усиновлювачка відмовляється від дитини, проявляє відносно дочки агресію, вимагає повернути її біологічній матері.

Головою Татарбунарської райдержадміністрації 24.04.2020 р. видано розпорядження № 70/А -2020 про негайне відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 від матері ОСОБА_3 та тимчасово влаштувати дитину до Комунального некомерційного підприємства «Татарбунарська центральна районна лікарня», що слідує з копії розпорядження (а.с.13).

Як видно з характеристики (а.с.43), ОСОБА_4 навчалася в філії «Білгород-Дністровський економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський універси- тет економіки і торгівлі» з 01.09.2018 р. до 27.06.2019 р. за спеціальністю «Підприємство, торгівля та біржова діяльність». За час навчання зарекомендувала себе як студентка, яка потребує додатко- вої мотивації до навчання, корекції поведінки, розвитку працелюбності, контролю з боку дорос- лих. Їй не вистачало наполегливості перед труднощами. Дівчина не виявляла інтерес як до окре- мих дисциплін, так і до навчання в цілому. Часто пропускала заняття без поважної причини, була відрахована із закладу освіти через академічну заборгованість. Серед одногрупників не змогла зна- йти друзів, натомість, шукала спілкування поза коледжем, часто із особами старшими за віком. Вона піддається чужому впливу, не завжди може здійснювати самоконтроль, самоаналіз, часто за- пізнювалася на заняття, використовувала в спілкуванні грубі слова, були випадки, коли вона гово- рила неправду. Моральні цінності сформовані на низькому рівні. Дівчина не завжди контролює свої емоції. Мати цікавилася навчанням та поведінкою дочки під час телефонних розмов, на вимо- гу керівника групи приїжджала для вирішення проблемних ситуацій, відвідувала батьківські збо- ри, забезпечувала дочку фінансово.

З аналізу психологічної характеристики ОСОБА_4 , учениці 1 курсу ТПТАУ, гр.18, наданої практичним психологом ТПТАУ ОСОБА_11 04.06.2020 р. (а.с.56-57), слідує, що у ОСОБА_4 немає друзів, не було у школі, і в училищі з нею не хочуть товаришувати тому, що вона постійно провокує конфлікти, а потім скаржиться дорослим, бреше. У неї відсутні відчуття сорому та про- вини., завжди у всьому звинувачує інших, у неї стійке небажання працювати, зникає вечорами з гуртожитку…

Класним керівником Татарбунарського ПТАУ ОСОБА_12 . ОСОБА_4 характеризується як добра, весела, товариська, не завжди дисциплінована і піддається чужому впливу, як позитив- ному так і негативному. Правила поведінки не завжди виконує, або виконує на вимогу викладача, має порушення дисципліни. Проживає у гуртожитку, де часто порушує правила поведінки та про- живання, не ночувала в гуртожитку. Має друзів, підтримає дружні стосунки з багатьма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки (а.с.58).

З характеристики ОСОБА_4 , наданої Струмківським НВК (а.с.59), вбачається, зокрема, що ОСОБА_4 виховується з матір`ю. Мати під час навчання в школі завжди приділяла належну увагу ви- хованню і навчанню дочки. До школи ОСОБА_4 завжди приходила чиста, охайна.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарської райдержадміністрації № 128/А-2020 від 31.07.2020 р. (копія на а.с.84) ОСОБА_4 з 01.08.2020 р. влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя…

Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологіч- ного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального повод- ження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклу- вання; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводять- ся з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів екс- плуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як видно з наведеної норми Закону, перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав є вичерпним.

Обгрунтовуючи необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо своєї усинов- леної дочки, представники позивача посилалися на те, що відповідач самоусунулась від виховання дитини, втратила вплив на її поведінку, не контролює коло друзів, місце перебування дитини, зок- рема, у нічний час, вигнала дитину з будинку на літню кухню, де холодно та не створені належні умови для проживання, дистанційного навчання. Замість забезпечення дитині належної уваги, тур- боти, консультації психотерапевта, медичного обстеження та діагностування, відмовляється від дитини, тому, що вона неслухняна і некерована, проявляє відносно дитини економічне та психоло- гічне насилля.

Доводячи обставини як на підставу своїх вимог, сторона позивача приводить два докази, це - заяву неповнолітньої ОСОБА_4 про позбавлення матері батьківських прав (у суду є підстави вважати, що її було написано у присутності працівників служби у справах дітей) та акт обстежен- ня умов проживання житла, належного ОСОБА_3 , від 23.04.2020 р.

В силу ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (а.с.12),

Як передбачено ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу ді- йти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, достатніх доказів на підтвердження вимог про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, вважає суд, стороною позивача суду не надано. У судовому засіданні не знайшов свого під- твердження факт ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків. Навпаки, різними учбовими закладами ОСОБА_3 характеризується наступним чином: «Мати цікавилася

навчанням та поведінкою дочки під час телефонних розмов, на вимогу керівника групи приїжджа- ла для вирішення проблемних ситуацій, відвідувала батьківські збори, забезпечувала дочку фінан- сово» (а.с.43); «Мати приділяє належну увагу вихованню дочки» (а.с.58); « ОСОБА_4 виховується з ма- тір`ю. Мати під час навчання в школі завжди приділяла належну увагу вихованню і навчанню доч- ки. До школи ОСОБА_4 завжди приходила чиста, охайна» (а.с.59).

Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте, стороною позивача за первісним позовом не надано суду достатніх об`єктивних доказів щодо ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а судом їх не добуто.

А тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

Статтею 238 СК України передбачено випадки скасування усиновлення. Так, згідно п.п.1,3 ч.1 зазначеної норми Закону, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно супере- чить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання та коли між усиновлювачем та дити- ною склалися, незалежно від волі усиновлювача стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та її усиновленою дочкою ОСОБА_4 встано- вились стійкі негативні стосунки. Відповідач втратила вплив на поведінку дитини, не може конт- ролювати коло її друзів, місце перебування, особливо у нічний час. Вона стала нервовою і вже не може себе контролювати відносно усиновленої і в такому стані представляє без посередню загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_4 .

Не бажає залишатись в сім`ї і дитина, про що вона повідомила представників служби у справах дітей під час бесіди з ними, а також зазначила у судовому засіданні, що відношення з матір`ю по- гані, вона не хоче з нею спілкуватися..

Таким чином, співіснування усиовлювача з усиновленою не є можливим з урахуванням тих вза- ємовідносин, що склались між ними за період проживання сім`єю. Між ОСОБА_3 та дити- ною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

А тому усиновлення ОСОБА_3 неповнолітньої ОСОБА_4 має бути скасовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 238, 239 СК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області в інте- ресах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заяв- ляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Струмків- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Татарбунарської районної державної адміні- страції Одеської області про скасування усиновлення задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кілія Одеської області та проживає по АДРЕСА_1 , неповнолітньої ОСОБА_4 , що на- родилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Овідіополь Одеської області (актовий запис про народження № 20 від 11.08.2004 р., зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області).

Неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати на опі- кування Татарбунарській районній державній адміністрації Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко