Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 263/17067/17

провадження № 61-13060св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Маріупольська міська організація Товариства Червоного Хреста України,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 31 травня 2019 року у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Баркової В. М., Биліної Т. І.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СТ «Іллічівське»), про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 13 жовтня 2016 року о 08:00 год. її син ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та припаркував його на стоянці біля будинку № 32 по вул. Італійській у м. Маріуполі Донецької області (біля перехрестя вул. Італійської та вул. Торгової у м. Маріуполі).

На вказаному перехресті о 16 год. 30 хв. автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Маріупольській міській організації Товариства Червоного Хреста України, внаслідок самовільного руху покотився та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль марки «Chevrolet Captiva» отримав механічні пошкодження, вартість яких відповідно до звіту № 857/17 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 про оцінку збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, склала 136 470,03 грн.

Посилаючись на зазначені обставини та вказуючи про те, що на відновлення пошкодженого автомобілю було витрачено кошти, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача вартість фактичного відновлювального ремонту у розмірі 203 927,00 грн та понесені витрати на послуги евакуатора у сумі 1 200,00 грн, а всього у рахунок відшкодування майнової шкоди - 205 127,00 грн, а також стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя, у складі судді Ковтуненка В. О., від 14 листопада 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто із Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 205 127,00 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 травня 2019 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП, була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське». Коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість заподіювача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У липні 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 травня 2019 року та залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи. Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд не врахував те, що право позивача звернутись за відшкодуванням спричиненої шкоди до заподіювача шкоди є абсолютним і не залежить від наявності страхових виплат та реалізовується за вибором потерпілого. Вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо відповідальність застрахована.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17 липня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

04 лютого 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

Представник Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України - Лисов В. Л. у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 жовтня 2016 року о 16 год. 30 хв. водій Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_6 у м. Маріуполі на перехресті вулиць Торгової та Італійської під час здійснення паркування транспортного засобу марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Маріупольській міській організації Товариства Червоного Хреста України, не здійснив необхідних заходів щодо недопущення його самовільного руху, внаслідок чого цей автомобіль покотився та скоїв зіткнення з припаркованим іншим автомобілем марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_4 , чим допустив порушення пункту 15.12 Правил дорожнього руху України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2016 року у справі №263/13290/16-п ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «Chevrolet Captiva», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 8485570 від 30 березня 2016 року між Маріупольською міською організацією Товариства Червоного Хреста України та ПрАТ «СТ «Іллічівське» укладено договір страхування транспортного засобу - автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , строк дії договору до 29 березня 2017 року.

Згідно з актом технічного огляду колісного транспортного засобу № 839/16 від 28 жовтня 2016 року на підставі електронного замовлення АК «Фінанс Альянс» від 24 жовтня 2016 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 (далі - СПД ОСОБА_5 ) проведено огляд автомобіля марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зафіксовані наявні пошкодження, які серед іншого призвели до неможливості самостійного пересування транспортного засобу.

28 жовтня 2016 року, 19 листопада 2016 року, 07 грудня 2016 року СПД ОСОБА_5 проводились огляди транспортного засобу марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час яких зафіксовано пошкодження транспортного засобу, вартість ремонту якого (оцінена за цінами станом на 28 жовтня 2016 року) становить 136 470,03 грн, про що складено звіт про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу від 18 січня 2017 року.

На підтвердження фактично понесених витрат на ремонт вказаного автомобіля у розмірі 205 127,00 грн ОСОБА_1 надала до суду такі документи:

- акт приймання виконаних послуг із ремонту автомобіля від 27 липня 2017 року виконавця ПП «Талеон» та замовника ОСОБА_1 на суму 9 500,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру № 33 від 27 липня 2017 року про сплату ОСОБА_1 9 500,00 грн ПП «Талеон»;

- акт приймання виконаних послуг із ремонту автомобіля від 30 серпня

2017 року виконавця ПП «Талеон» та замовника ОСОБА_1 на суму 8 700,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру № 34 від 30 серпня 2017 року про сплату ОСОБА_1 8 700,00 грн ПП «Талеон»;

- акт приймання виконаних послуг із ремонту автомобіля від 18 вересня

2017 року виконавця ПП «Талеон» та замовника ОСОБА_1 на суму 8 900,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру № 35 від 18 вересня 2017 року про сплату ОСОБА_1 8 900,00 грн ПП «Талеон»;

- рахунок № РМ3333318 від 21 вересня 2017 року з оплати придбаних запасних частин автомобіля, а також робіт із демонтажу та встановленню АКПП на суму 17 1187,00 грн, ФОП ОСОБА_7 ;

- видаткова накладна № від 02 червня 2017 року на суму

5 640,00 грн ПП «Сервісний центр «Деу мотор» на реалізацію ОСОБА_1 запчастин;

- товарний чек від 13 жовтня 2016 року ПП ОСОБА_8 на суму 600,00 грн з оплати послуг евакуатора;

- товарний чек від 12 листопада 2016 року ПП ОСОБА_8 на суму 600,00 грн з оплати послуг евакуатора.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»№ 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, визначено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому тут і надані положення Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Місцевим судом встановлено, що 30 березня 2016 року між Маріупольською міською організацією Товариства Червоного Хреста України та ПрАТ «СТ «Іллічівське» укладено поліс № АЕ 8485570 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За цим полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Цим полісом забезпечено транспортний засіб марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн. Франшиза становить 510,00 грн.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Залучивши страховика цивільно-правової відповідальності відповідача - ПрАТ «СТ «Іллічівське» до участі у справі як третю особу, до якої не заявлено самостійних вимог щодо предмета спору, суд першої інстанції не врахував, що за наявності вини у скоєнні ДТП страхувальника саме страхова компанія зобов`язана відшкодувати завдану майнову шкоду у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 8485570 від 30 березня 2016 року.

Суд апеляційної інстанції у межах процесуальних повноважень, наданих ЦПК України, не має права вирішувати питання зміни процесуального статусу сторони, однак відмовляючи у задоволенні вимог позивача у цій справі лише з тих підстав, що останнім не було заявлено вимог до страховика, апеляційний суд, не врахував, що таке рішення унеможливлює повторне звернення позивача до суду з вимогами до заподіювача шкоди після вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування.

У разі недостатності ліміту цивільно-правової відповідальності страховика для страхової виплати решту завданої і доведеної шкоди відшкодовує особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (стаття 1194 ЦК України).

Беручи до уваги обставини справи, яка є предметом касаційного перегляду, колегія суддів приходить висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог позивача.

На підтвердження фактично понесених витрат на ремонт свого автомобіля ОСОБА_1 надала до суду докази, відповідно до яких витрати останньої становлять 205 127,00 грн.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 8485570, укладеного між Маріупольською міською організацією Товариства Червоного Хреста України та ПрАТ «СТ «Іллічівське» 30 березня 2016 року забезпечено транспортний засіб марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн, франшиза становить 510,00 грн. Отже ліміт цивільно-правової відповідальності страховика для страхової виплати становить 99 490,00 грн (100 000,00 грн - 510,00 грн).

За таких обставин ОСОБА_1 має право на відшкодування у розмірі 105 637,00 грн (205 127,00 грн - 99 490,00 грн), які повинен відшкодувати відповідач, з яким винний у ДТП водій знаходився у трудових відносинах.

Відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Потерпілий має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу у результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, колегія суддів виходить з того, що автомобіль, належний позивачу, був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який їй довелося самостійно вишукувати гроші для його ремонту, через що вона тривалий час не могла ним користуватись, що викликало суттєві незручності у пересуванні, а тому колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 5 000,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що під час розгляду справи суди повно встановили обставини справи, але місцевий та апеляційний суди неправильно надали оцінку встановленим обставинам, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог заявника.

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат. З урахуванням наведеного, стягненню з Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України на користь ОСОБА_1 підлягає 1 106,37грн судового збору за подання позовної заяви та 2 212,74 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 133, 141, 402, 409, 412, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 травня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське», про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 105 637,00 грн.

Стягнути із Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Маріупольської міської організації Товариства Червоного Хреста України на користь ОСОБА_1 1 106,37 грн судового збору за подання позовної заяви та 2 212,74 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська