н/п 2/490/1198/2020 Справа № 490/7050/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О. А. при секретарі Дудник Г.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника відповідачки ОСОБА_4 кизи адвоката Кричука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП "Шафаят", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення та зобов`язання звільнити ПП "Шафаят, власника ПП ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та інших невстановлених осіб, з приміщень адміністративно-побутового та торгівельного комплексу та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.10.2019 р. відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/7050/19 за позовом ОСОБА_1 до ПП "Шафаят", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

05.11.2019 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

В підготовчому засіданні від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення првадження по справі до набуття законної сили рішення по іншій цивільній справі № 490/10490/19 .

Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року, постановленою у підготовчому провадженні, у задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, втому числі і з підстав його необгрунтованості.

Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року було закрито підготовче прровадження по справі та призначено справу до розгляду на 11 червня 2020 року, яке в призначену дату не відбулося ( неявка відповідачів) і було відкладено на 11 вересня 2020.

Через канцелярію суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до ухвалення остаточного рішення по справі № 490/10490/19, яке перебуває у провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва, а також одночасно в цьому клопотанні містяться заперечення відповідача проти позовних вимог ОСОБА_1 по суті , також до вказаної заяви долучено певні докази.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив про задоволення заявленого клопотання, оскільки вони усунули недоліки раніш поданого клопотання, і з врахуванням ухвали суду надали йому належне обгрунтування..

Позивача надав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, проти заявленого клопотання, в якому наголошує на зловживання своїми правами відповідачем , оскільки таке клопотання заявлене повторно , отже повинно бути або повернуто, або залишено без розгляду судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на таке.

Так, в обгрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на підстави, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України , оскільки судом розглядається цивільна справа №490/10490/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Департаменту з надання адмінстративних послуг ММР Іноземцевої Ю.А. про скасування рішення державного реєстратора , за яким було зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості та земельну ділянку, що перебувало в іпотеці у ОСОБА_1 , - за ОСОБА_1 , скасування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного нерухомого майна та земельної ділянки та витребування цього майна у власність ОСОБА_2 .

Статтями 251, 252 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

В силу п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно імперативних приписів ч. 3 ст. 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Отже, неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

В силу ч. 3 ст. 217 ЦПК України розгляд справи по суті розпочинається оголошенням головуючим судового засідання відкритим.

Суд зазначає, що підготовче провадження по справі закрито 06 квітня 2020 року , а клопотання відповідача про зупинення провадження по вказаній цивільній справі у зв`язку з розглядом іншої справи надійшло до суду 08 вересня 2020 р., тобто вже на стадії розгляду справи по суті, що з урахуванням приписів частини 3 ст. 217 ЦПК України, виключає зупинення провадження за п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України на цій стадії судового процесу.

Наведене свідчить про відсутність передбачених чинним процесуальним законом підстав для зупинення провадження у зв`язку з неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Також слід зауважити, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпечення сторонам розумних строків розгляду їх справ.

Так, в силу п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Щодо твердження позиваач, що поданням повторного клопотання відповідач вчинив дії, передбачені ст. 44 ЦПК України, як зловживання процесуальними правами, то суд не вбачає підстав для визнання таких дій ОСОБА_2 , такими, що є зловживанням.

Натомість, суд наголошує відповідачеві ОСОБА_2 , що за положеннями ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; тощо.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Так, оскільки відповідачем вже заявлялося таке клопотання, і воно було по суті розглянуто судом у підготовчому засіданні 06 квітня 2020 року, то суд попереджає відповідача про неприпустимість зловживання своїми процесуальними правами в подальшому.

Керуючись ст.251 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Попередити відповідачів, що відповідно до ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку п о в т о р н о г о чи с и с т е м а т и ч н о г о невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.