ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6340/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чавдар 2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСББ «Чавдар 2» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35 500,68 грн., а також судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створено та зареєстрованого ОСББ «Чавдар 2». Відповідач є власником приміщення АДРЕСА_1 загальною площеною 82,8 кв.м. у вказаному будинку. Для самостійного забезпечення (самозабезпечення) утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території Об`єднання щорічно визначає та встановлює порядок і розмір внесення співвласниками будинку внесків і платежів на таке утримання. Так, у 2014 році вказаний розмір становив 4,98 грн./кв.м., у 2015 році - 5,56 грн./кв.м., у 2016 році - 5,56 грн./кв.м., у 2017 році - 5,50 грн./кв.м., у 2018 та 2019 році - 5,33 грн./кв.м. У період з 01.10.2014 року по 30.06.2019 року у відпвідача наявна заборгованість зі сплати зазначених платежів у розмірі 25 694,46 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання зобов`язань з оплати вказаних платежів позивач також просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних, що становить 35 500,68 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2020 року справу, після скасування заочного рішення, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.07.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому зазначено про те, що нежитлове приміщення АДРЕСА_1 до 16.05.2016 року не перебувало у власності відповідача, а тому нарахування боргу до травня 2016 року є неправомірним. 15.06.2020 року у судовому засіданні позивачем було подано розрахунок про зменшення позовних вимог до 20 903,58 грн., який було проведено з урахуванням виттягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто борг було перераховано з травня 2016 року. Однак позивачем нарахування заборгованості з травня 2016 року є безпідставним, оскільки позивач подав позовну заяву до суду 30.07.2019 року, тобто строк нарахування починається з 01.08.2019 року. Посилалася на те, що позивачем пропущено строки позовної давності. Також зазначила про те, що позивач жодним чином не проявив ініціативу щодо укладення з нею договору, надання платіжно на оплату, повідомлення про заборгованість, та наявність підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки вона є пенсіонером за віком, вказане нежитлове приміщення нею не експлуатується, а у зв"язку з поширенням короновірусної хвороби вона втратали можливість працювати та у неї зник дохід.

В судове засідання представник ОСББ «Чавдар 2» не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, 21.08.2020 року на адресу суду від представника позивача було подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке містило розрахунок заборгованості позивача з урахуванням строків позовної давності та відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з липня 2016 по червень 2019 року включно з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних у розмірі 19 358,74 грн.

Вказане клопотання суд розцінює як фактичне зменшення позовних вимог, що не погіршує становище позивача, а тому ухвалив прийняти його до розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв"язку з її перебуванням за кордоном, однак суд, враховуючи що відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити позивачеві, та всі докази по справі сторонами подані, ухвалив розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 07.05.2016 року є власником приміщення № 205 загальною площеною 82,8 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 5, 43).

У вказаному будинку власниками квартир та нежитлових приміщень створено та зареєстровано 26.12.2013 року ОСББ «Чавдар 2» (а. с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якою визначені форми управління багатоквартирним будинком, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Таким чином, за загальним правилом, встановленим ст. 9 Закону "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, а у випадку прийняття ним відповідного рішення - управителем чи об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Рішеннями загальних зборів ОСББ були встановлені наступні розміри щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території: у 2014 році - 4,98 грн./кв.м., у 2015 році - 5,56 грн./кв.м., у 2016 році - 5,56 грн./кв.м., у 2017 році - 5,50 грн./кв.м., у 2018 та 2019 році - 5,33 грн./кв.м., що підтверджується копіями витягів із протоколів (а. с. 7, 8, 9, 10,11).

Відповідно до наданого позивачем зменшеного розрахунку заборгованості та розрахунку індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості станом на 30.06.2019 року за період з липня 2016 року, в результаті систематичної несплати відповідачем зазначених внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача сформулювалась заборгованість яка становить 16 170,78 грн.

У своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об"єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів.

Відповідно до положення ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Таким чином, за наведеними нормами відповідач є зобов`язаним виконувати свій встановлений законом цивільний обов`язок - сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території і розмірі, встановленому Загальними зборами Об`єднання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідачем у поданому до суду відзиві зазначено про те, що позивачем при зверненні до суду пропущено строки позовної давності, і оскільки позовну заяву подано 30.07.2019 року, то строк потрібно рахувати з 01.08.2016. Однак суд не може погодитися з даним твердженням позивача, оскільки трирічний строк позовної давності який передує зверненню до суду з позовною заявою 30.07.2019 року, починається з 30.07.2016 року. Тобто наданий позивачем зменшений розрахунок заборгованості з урахуванням інфляційнї складової боргу та 3% річних здійснений саме за останні три роки до дня звернення з позовом до суду, а тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач ухиляється від укладання з нею договору, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 2 «Про житлово-комунальні послуги», не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", тобто відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Також суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки у відповідності до ст. 551 ЦК України, оскільки жодних позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки позивачем не заявлялося.

Таким чином, зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позових вимог.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12 - 13, 78 - 81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 352 - 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чавдар 2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чавдар 2» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі у розмірі 19 358,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чавдар 2» судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чавдар 2», , адреса: м. Київ, вул. Є. Чавдар, 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко