Постанова

Іменем України

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 390/424/19

провадження № 61-4033св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «СГ Надія Нова», Кіровоградська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», державне підприємство «Центр державного земельного кадастру»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року у складі судді Бойко І. А. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року в складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «СГ Надія Нова» (далі - ПрАТ «СГ Надія Нова»), Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - КРФДП «Центр державного земельного кадастру»), Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - ДП «Центр державного земельного кадастру»), про скасування запису у книзі реєстрації договорів оренди землі.

Позовна заява обґрунтована тим, що після смерті матері ОСОБА_2 він успадкував ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,08 га. на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Він уклав договір оренди з Фермерським господарством «Фортуна-2008» (далі - ФГ «Фортуна-2008»). З 2015 року по березень 2019 року земельна ділянка перебувала у користуванні цього фермерського господарства. У 2018 році він дізнався про існування договору оренди землі, укладеного 04 червня 2007 року між закрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» (далі - ЗАСТ «Надія») та його матір`ю ОСОБА_2 . Вказаний договір укладено строком на двадцять років, зареєстровано за № 58 від 20 серпня 2007 року.

Дізнавшись про наявність цього договору оренди землі, ФГ «Фортуна-2008» відмовилась від використання земельної ділянки, зазначивши, що він є недобросовісною стороною.

Вважає, що договір оренди землі між ОСОБА_2 та ПрАТ «СГ Надія Нова» є неукладеним, оскільки нормативно-правовими актами, що діяли на час його укладання, реєстрація договору оренди землі має підтверджуватись наявністю на договорі відтиску гербової печатки сільської ради та підписом сільського голови. Внесений запис КРФДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» про реєстрацію права № 58 від 20 серпня 2007 року не відповідає вимогам законодавства, оскільки вказаним записом зареєстровано право на підставі неукладеного договору оренди.

На даний час він несе збитки, оскільки позбавлений можливості укласти договір оренди земельної ділянки з новим орендарем на умовах не гірших, які існували під час дії договору оренди землі з ФГ «Фортуна-2008».

Просив суд визнати незаконними дії КРФДП «Центр державного земельного кадастру» при вчиненні запису у Державному реєстрі земель № 58 від 20 серпня 2007 року та скасувати запис реєстрації № 58 від 20 серпня 2007 року, вчинений у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

РішеннямКіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що договір оренди землі від 04 червня 2007 року пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку відповідно до діючого на той час законодавства, набув чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 20 серпня 2007 року, згідно зі статями 210, 640 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а тому за змістом статті 9 Закону України «Про оренду землі» саме з цього часу породжує для сторін договору права та обов`язки.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком сформульованим у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 395/188/17 (провадження № 61-27475св18), від 03 квітня 2019 року у справі № 395/1452/16-ц (провадження № 61-29253св18).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 390/424/19, витребувано її з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у справах про визнання незаконними дій кадастрових реєстраторів при реєстрації ними договорів оренди землі, здійснених у 2007 році.

Суди залишили поза увагою, що поняття державної реєстрації договору та державна реєстрація права є різними за правовим регулюванням поняттями. У 2007 році договір оренди землі підлягав обов`язковій державній реєстрації, проте право оренди землі відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» не реєструвалась, оскільки зазначена норма не містила таких вимог. Крім того, у відповідача були відсутні повноваження для реєстрації договору оренди землі. Відповідач за відсутності на договорі гербової печатки сільської раді та підпису голови такої ради зареєстрував речове право без вчиненого (зареєстрованого) договору чім порушив норму частини третьої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії КР № 200198 ОСОБА_2 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,08 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

04 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАСТ «Надія», укладено договір оренди землі № 58, за яким орендодавець передала земельну ділянку в оренду на строк двадцять років.

Згідно пункту 3.1 розділу 3 договору строк його дії становить - двадцять років з дати його державної реєстрації. Пунктом 3.4 визначено, що при переході права власності на землю від власника до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 20 серпня 2007 року, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер 58.

Після смерті ОСОБА_2 , вказану земельну ділянку успадкував ІНФОРМАЦІЯ_1 її син - ОСОБА_1 .

Згідно витягу зі статуту ПрАТ «СГ Надія Нова», товариство в зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного на приватний змінило своє найменування з «публічне акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» на «приватне акціонерне товариство «СГ Надія Нова», та є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія», яке в свою чергу являється правонаступником прав та обов`язків ЗАСТ «Надія».

Відповідно до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 20 серпня 2007 року за № 58 зареєстровано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ЗАСТ «Надія», терміном на 20 років щодо земельної ділянки загальною площею 7,08 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

На виконання ухвали суду першої інстанції Відділом у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 493/113-19 від 26 липня 2019 року надані завірені копії книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2007 рік, в якій в розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» за порядковим номером 190 міститься запис про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАСТ «Надія», реєстраційний номер 58 від 20 серпня 2007 року.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці, власником якої на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-73 від ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер :02:000:3198.

13 березня 2015 року позивач повідомив ПАСТ «Надія» про вступ у спадщину та перехід до нього права власності на зазначену земельну ділянку.

З відомостей, наданих з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної фіскальної служби України про суму виплачених доходів № 378852 від 14 червня 2018 року, вбачається, що у 2015 та у 2016 році ОСОБА_1 від надання майна в лізинг отримував дохід від ПАСТ «Надія».

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2018 року, ухваленого у справі № 390/590/18, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 березня 2019 року, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,08 га, кадастровий номер :02:000:3198, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25), укладений 10 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Фортуна-2008», зареєстрований 12 серпня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Бєлінською Г. С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23709484 від 17 серпня 2015 року, номер запису про інше речове право 10823281.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який у силу статті 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

На виконання цього Указу Президента України, Державним комітетом України по земельних ресурсах виданий наказ від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель».

Згідно з пунктом 4 цього Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Функції з реєстрації, зокрема договорів оренди землі покладалися на реєстраторів Державного реєстру земель як структурних підрозділів Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», у межах повноважень якого знаходиться земельна ділянка.

Вказані структурні підрозділи Центру державного земельного кадастру здійснювали видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, реєстрацію договорів оренди (суборенди), а також вели Книгу реєстрації договорів оренди землі.

Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» адміністратор державного земельного кадастру і в своїй діяльності на час реєстрації договору оренди землі № 58 від 20 серпня 2007 року керувалось положеннями Тимчасового порядку, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня № 174, в тому числі і щодо реєстрації договорів оренди землі, на підставі пункту 3.2 Порядку, а також Інструкцією, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 311/4089/15-ц.

За таких обставин доводи касаційної скарги про те, що реєстрація договору оренди земельної ділянки 04 червня 2007 року проведена всупереч діючому на той час законодавству є помилковим, та таким, що ґрунтується на неправильному тлумаченні норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 лютого 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська