У Х В А Л А

09.09.2020 Справа №607/16550/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

та учасників справи:

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича, скасування постанови та зобов`язання повернути стягувачу виконавчий лист,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича, скасування постанови та зобов`язання повернути стягувачу виконавчий лист.

В обґрунтування скарги зазначив, що 20.02.2020 приватним виконавцем Снігур О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61338120 щодо боржника ОСОБА_2 по примусовому виконанню виконавчого листа №607/16550/14-ц /16 виданого 24.01.2020. У даному виконавчому провадженні 20.02.2020 приватним виконавцем Снігур О.Ю. також винесено постанову про арешт майна боржника якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 01.07.2020 приватним виконавцем Снігуром О.Ю. винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності для здійснення оцінки арештованої квартири, зазначена постанова боржником не отримана. Про її існування представник боржника дізналася 23.07.2020. 09.07.2020 на офіційному сайті ДП «Сетам» розміщено оголошення про продаж вищезазначеної квартири на електронних торгах 10.08.2020 лот № 431721.

Вважає неправомірними дії приватного виконавця Снігура О.Ю. щодо проведення оцінки та виставлення на реалізацію належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.11.2019 по справі №607/16550/14-ц встановлено, що рішення не підлягає примусовому виконанню в частині звернення стягнення на майно, а саме на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VII.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03.07.2020 у справі №607/16550/14-ц визначено, що встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно боржника стосується заходів примусового виконання рішень(конкретних дій,спрямованих державним виконавцем на виконання рішення суду).

Таким чином дії приватного виконавця щодо здійснення оцінки квартири та виставлення даної квартири на електронні торги є неправомірними та вчинені в супереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зважаючи на ту обставину, що факт розповсюдження закону про мораторій на квартиру АДРЕСА_1 встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5.11.2019, виконавчий документ про звернення стягнення на дану квартиру має бути повернутий стягувану, а здійснення приватним виконавцем будь яких дій у виконавчому провадженні спрямованих на реалізацію спірного майна є протиправним.

У зв`язку з цим заявник просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. щодо передачі на реалізацію в ДП «СЕТАМ» квартири АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. по проведенню оцінки квартири АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. від 1.07.2020, винесену у виконавчому провадженні №61338120 про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. повернути стягувачу виконавчий лист №607/550/14-ц/16 виданий Тернопільським міськрайонним судом 24.01.2020 на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просить її задовольнити.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, і суд ухвалив розгляд справи проводити у його відсутності, враховуючи, що неявка приватного виконавця не перешкоджає розгляду справи та ним подано заперечення на скаргу в яких він просить відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання приватне підприємство головний державний виконавець Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, у справі №6077/16550/14, позов приватного підприємства «Будсоюз-техніка» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 , Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за договором кредитної лінії №515/2006-МК від 31 липня 2006 року в розмірі 313 390 доларів США 86 центів, що за курсом НБУ станом не день ухвалення судового рішення складає 7 771 473 грн.. 13 коп., з яких 270 581 долар США 90 центів, що за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення складає 6 709 895 грн.. 64 коп. заборгованість по тілу кредиту, 42 808 доларів США 96 цент, що за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення складає 1 061 577 грн.. 49 коп. заборгованість по відсотках, звернути стягнення на користь приватного підприємства «Будсоюз-техніка» на предмет іпотеки, а саме: - квартиру АДРЕСА_3 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого та зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 17 квітня 1998 року, за №26950, загальна площа 42,3 кв.м., житлова 30,6 кв.м. із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства; - квартиру АДРЕСА_4 та належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 03 липня 2003 року, що зареєстроване Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 03 липня 2003 року за реєстровим номером 1235, загальна площа 98,8 кв.м., житлова 42,4 кв.м. із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства; - квартиру АДРЕСА_5 та належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченим Іваненко О.С, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 15 серпня 2005 року, який зареєстровано в Державному реєстру правочинів за №1352585 та в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації 17 серпня 2005 року за реєстровим номером 21370, загальна площа 45,5 кв.м., житлова 28,5 кв.м. із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства; - квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Шмограй Т.В. 24 грудня 2004 року, що зареєстроване Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 28 грудня 2004 року за реєстровим номером 21369, загальна площа 46,1 кв.м., житлова 33,8 кв.м. із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства. Також, стягнуто із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в користь приватного підприємства «Будсоюз-техніка» 3654 грн. судового збору, тобто по 1218 гривень з кожного.

На виконання зазначеного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом видано 24 січня 2020 року виконавчий лист №607550/14-ц/16 .

20 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2019 року.

20 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області винесено постанову про арешт майна боржника.

01 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності субота господарювання для участі у виконавчому провадженні

У судовому засідання з`ясовано, що квартира АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 , передана приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області на реалізацію через ДП «Сетам».

У матеріалах справи не містять доказів про отримання заявником копії постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності субота господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Крім цього, державний виконавець не подав належних доказів того, що заявнику було відомо реалізацію ним квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Мораторій (заборона) на примусове відчуження майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, який встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», має цільовий характер і є державною гарантією захисту конституційних прав та інтересів громадян, які отримали кредити саме в іноземній валюті.

Згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Пунктами 2, 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У резолютивній частині рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.11.2019 року зазначено, що рішення не підлягає примусовому виконанню в частині звернення стягнення на майно, на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_4 , на період чинності Закону України Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03 червня 2014 року №1304-VІІ.

Суд вважає, що належна заявнику квартира, придбана за кошти, надані за кредитним договором, та є предметом договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором, валютою за яким є долар США, а тому, встановивши відсутність у боржника іншого нерухомого житлового майна, суд вважає дії приватного виконавця щодо вжиття заходів з реалізації спірної квартири такими, що порушують обмеження, які встановлені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

При цьому судом відхиляються посилання приватного виконавця на те, що спірна квартира не є місцем постійного проживання боржника і тому на неї не поширюються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно із частинами першою, шостою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

За змістом положень статті 29 ЦК України та статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа може мати декілька місць проживання, однак проведенням реєстрації свого місця проживання у конкретному жилому приміщенні особа сама визначає його як постійне місце проживання.

З огляду на викладене, доводи приватного виконавця про те, що закон пов`язує місце проживання фізичної особи саме із фактом проживання у такому житлі, а не з правом власності чи реєстрацією, не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються судом.

При цьому, суд зауважує, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Тому суд приходить до висновку, що скарга в цій частині підлягає до задоволення та слід визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича щодо передачі на реалізацію житлової квартири АДРЕСА_1 .

Також суд вважає безпідставні вимоги заявника про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. по проведенню оцінки квартири АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. від 1.07.2020, винесену у виконавчому провадженні №61338120 про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О.Ю. повернути стягувачу виконавчий лист №607/550/14-ц/16 виданий Тернопільським міськрайонним судом 24.01.2020 на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в нього на виконанні перебуває судове рішення про стягнення коштів, а тому приватний виконавець може здійснювати дії щодо виконання судового рішення в тому числі здійснювати оцінку майна, однак на час дії мораторію він не має права передавати її на реалізацію, також суд вважає, що на даний час відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, а тому в цій частині слід відмовити у задоволені скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича, скасування постанови та зобов`язання повернути стягувачу виконавчий лист.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича щодо передачі на реалізацію житлової квартири АДРЕСА_1 .

Відмовити у задоволенні інших вимог скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 10 вересня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко