ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5960/20 Справа № 206/1488/17 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 25641,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. (а.с. 2-5, 43-46).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25641,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640,40 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.207-210).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у позові відмовити (а.с.215-220).

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно висновку № 1910 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 30.04.2014, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику мотоцикла KAWASAKI ZZ-R1100, д.н. НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок ДТП, становить 50582,00 грн. За зазначене експерте дослідження позивачем сплачено 700 грн. (а.с. 18-22).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником мотоциклу KAWASAKI ZZ-R110, д.н. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_2 , власником автомобіля MITSUBISHI, д.н. НОМЕР_2 є відповідач ОСОБА_1 (а.с. 23-24).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2014 по справі № 206/2249/14-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6, 197-198).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2014 скасовано, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Апеляційний суд прийшов до висновку, що наявні по справі докази об`єктивно не підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР, яке б знаходилось в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, а відтак для правильного вирішення справи необхідно було провести відповідну експертизу, що не було зроблено судом першої інстанції (а.с. 7-9, 193-196).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2015 по справі № 206/5271/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків внаслідок ДТП в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 10-13).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2015 скасовано та стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20306,39 грн. У своєму рішенні колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було виконано приписи п. 10.1 ПДР, що і привело до дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 14-17).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.03.2017 по справі № 206/5271/14-ц рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 по справі № 206/5271/14-ц рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2015 було скасовано та стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 10198,30 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 500 грн. У своєму рішенні з аналізу наявних у матеріалах справи доказів, а саме: матеріалів справи про адміністративне правопорушення, висновку судової автотехнічної експертизи № 3549-14 від 19.01.2015, висновку повторної судової автотехнічної експертизи № 3311 складеного 29.05.2015, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було виконано приписи п. 10.1 ПДР, що і привело до дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої є вина обох учасників, розмір якої становить 50% у кожного (а.с. 93-96, 185-188).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2019 по справі № 206/5271/14-ц рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 залишено без змін. Колегія суддів касаційної інстанції погодилась з висновками судів, що із доказів наявних у справі є підстави для висновку про те що у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розмір якої становить 50% у кожного (а.с. 122-126).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що колегією суддів апеляційної інстанції було встановлено вину обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26.03.2014, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в той же час, вищезазначеною постановою Верховного Суду також визначено, що у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є вина як водія ОСОБА_4 так і водія ОСОБА_2 , розмір якої становить 50% у кожного. З огляду на вищевикладене, суд приймає до уваги висновки касаційної інстанції щодо розміру вини відповідача, яка становить 50%, відтак суд визначив розмір відшкодування у частці 50% від завданої шкоди позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25641,00 грн. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовив за недоведеністю.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду.

Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

У пункті 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності).

Суд першої інстанції вірно посилався на постанову апеляційного суду від 26.10.2017, яким встановлено вину обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26.03.2014, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в той же час, вищезазначеною постановою Верховного Суду також визначено, що у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є вина як водія ОСОБА_4 так і водія ОСОБА_2 , розмір якої становить 50% у кожного.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вірно визначив розмір відшкодування у частці 50% від завданої шкоди позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25641,00 грн.

Посилання апелянта на те, що суд не врахував ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року, якою закрито провадження у адміністративній справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; висновок судового експерта ОСОБА_5 є неправдивим, не приймає до уваги з огляду на наявне зазначене вище судове рішення, яке є чинним та яким встановлено наявність вини обох сторін.

Доводи апеляційної скарги повторюють доводи відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, а відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

При вирішенні справи, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. 367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 09 вересня 2020 року.

Судді: