Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1489/19
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Савчака А.В.,
секретаря Подусівської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом Перемишлянської районної державної адміністрації (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав , -
22.11.2019 року позивач Перемишлянська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 листопада 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської райдержадміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення батьків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с.Кимир Перемишлянського району Львівської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Лагодів Перемишлянського району Львівської області, батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Сім`я ОСОБА_4 перебуває в Місцевому банку даних сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Мати дітей має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Батько дітей ОСОБА_5 , житель с.Лагодів Перемишлянського району Львівської області, понад десять років не проживає з сім`єю, не цікавиться фізичним та розумовим розвитком дітей, не займається їх вихованням та утриманням, не сплачує аліментів. Згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Лагодівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, ОСОБА_5 не працює, зловживає алкогольними напоями.
Сім`я ОСОБА_4 проживає у житловому будинку, який належить ОСОБА_6 .
Мати дітей систематично залишає їх без нагляду, не піклувалася про їх стан здоров`я, не змогла створити належних матеріально-побутових умов проживання, схильна до вживання алкогольних напоїв, бродяжництва. Діти часто без поважних причин не відвідують навчальні заклади.
Діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчаються у Перемишлянському професійному ліцеї, ОСОБА_3 - учень Кимирської ЗОШ І-ІІ ст., перебувають на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей Перемишлянської райдержадміністрації.
За інформацією №1457 від 28.10.2019 року наданою відділом освіти Перемишлянської райдержадміністрації малолітній ОСОБА_3 без відома та супроводу матері самовільно залишає місце проживання та здійснює переїзди з с.Кимир в с.Липівці, с.Стрілки, м.Львів.
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_3 встановлено діагноз: набута деформація грудної клітки і ребр.
Працівники служби у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками Перемишлянського РЦСССДМ, ЮП Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНПУ у Львівській області неодноразово проводили роз`яснювальну роботу з ОСОБА_4 щодо необхідності належного виконання нею батьківських обов`язків відносно дітей.
За неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 184 КУпАП, ч.2 статті 184 КУпАП, та ч.1 ст.178 КУпАП.
Дана сім`я перебувала під соціальним супроводом Перемишлянського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Підставою для взяття сім`ї під супровід було зловживання матір`ю дітей алкогольних напоїв.
Виконавчим комітетом Ушковицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області розглядалося питання виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 щодо дітей, та прийнято рішення, в якому зобов`язано матір належно виконувати батьківські обов`язки, створити відповідні матеріально-побутові умови для розвитку та проживання дітей.
Рішенням №19 від 27.03.2019р. комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської райдержадміністрації зобов`язано ОСОБА_4 виконувати належним чином батьківські обов`язки відносно дітей та попереджена, що неналежне виконання батьківських обов`язків призведе до позбавлення батьківських прав.

Мати дітей не має жодної мотивації для влаштування на роботу, із запропонованих Перемишлянським РЦСССДМ вакансій, не захотіла скористатися жодною.

Кошти призначені на утримання дітей ОСОБА_4 використовувала не за призначенням.

Неповнолітня ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить позбавити матір та батька батьківських прав відносно неї та її братів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки батьки не дбають про них.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують. Просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась повторно, про час дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився повторно, до суду повертаються конверти з рекомендованим відправлення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечив, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач та представник позивача.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 являються батьками дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд вбачає, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідомо нехтують та взагалі відмовляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймають, тобто самоусунулись від виховання дітей.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачі жодних спроб на відновлення відносин з дітьми не роблять, а навпаки, відповідачі не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажають їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини.

Зважаючи на те, що відповідачі не цікавляться життям дітей, не приймають участі в їх вихованні та утриманні, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та вони свідомо відмовились приймати участь в житті своїх дітей.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останнім положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 206, 258-259,263-265, 280,284, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителька с.Кимир Перемишлянського району Львівської області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Лагодів Перемишлянського району Львівської області , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Савчак