Справа № 703/4544/16-ц
09 вересня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Опалинської О.П.
при секретарі судового засідання Бойко Л.М.
за участю представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла заяву представника позивача Холодняк Віктора Миколайовича про хвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

04 вересня 2020 року до суду надійшла заява від представника позивача Холодняк В.М. про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, оскільки судом, при винесенні рішення по справі не вирішено питання про стягнення судових витрат, які складаються із витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1900 гривень.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, надали суду заяву про розгляд заяви без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що позивач та його представник в договорі про надання правничої допомоги від 30 вересня 2016 року, не зазначили суми розміру, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. В п. 4.2. зазначається про укладення додаткової угоди між сторонами щодо розміру гонорару та витрат, але в матеріалах справи така відсутня та не надана суду до заяви від 04 вересня 2020 року про ухвалення додаткового рішення по даній справі.

Окрім того, представник відповідача посилається на те, що в позовній заяві, а також під час всього розгляду справи позивачем не було зазначено розміру судових витрат, а тому вважає,що таку заяву слід залишити без розгляду.

Представник відповідача звернула увагу суду на те, що позовні вимоги ОСОБА_3 судом задоволено частково, а відтак при наявності обумовленого договором розміру витрат за надання правничої допомоги, позивач мав би право на стягнення таких пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з 1900 гривень лише 65,35 %, а всього 1241 гривня 65 копійок. Оскільки, як вважає представник відповідача, в договорі не зазначено розміру витрат на правничу допомогу та відсутність до судових дебатів заяви про стягнення їх на користь позивача, відтак просила заяву залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності зі ст. 133 ч.3 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно зі ст. 137 ч.2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 1900 гривень до суду надано:

- копію договору про надання правничої допомоги від 30 вересня 2020 року укладений між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом - Холодняк В.М.;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність № 484 від 02 липня 2012 року;

- копію ордера серія СА №1002721 від 03 березня 2020 року:

- квитанцію №34-19 від 25 жовтня 2019 року про оплату позивачем адвокату - Холодняк В.М. 1900 гривень витрат за надання правничої допомоги;

- акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 30 вересня 2016 року;

- розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс під час розгляду цивільної справи.

Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

З положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем та представником позивача надано суду відповідні належні докази на підтвердження наявності витрат за надання правничої допомоги.

Суд, не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що позивачем не надано та не зазначено розмір витрат на правничу допомогу, оскільки представник позивача надав суду всі необхідні докази на підтвердження розміру витрат за надання правничої допомоги, що містяться в матеріалах справи.

Що стосується посилання представника відповідача ОСОБА_1 про понесення судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд зазначає наступне, вищезазначена цивільна справа тривалий час перебувала в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, а саме: з 20 грудня 2016 року, окрім того, представник позивача Холодняк В.М. надав суду розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс підчас її розгляду, в тому числі зазначив кількість витраченого часу в судових засіданнях та вартість наданих послуг, відтак суд дійшов висновку, що зазначена сума витрат за надання правничої допомоги не є завищеною та відповідає дійсним критеріям розумності їх розміру.

Відтак, враховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги понесені позивачем підлягають відшкодуванню в розмірі 1900 гривень.

Враховуючи вищевказані норми чинного ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі слід задоволити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України,-

вирішив:

Заяву представника позивача Холодняк Віктора Миколайовича , задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1990 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто ) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його отримання.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий О.П.Опалинська