Постанова

Іменем України

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 428/2640/18

провадження № 61-43373св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2018 року у складі судді Журавель Т. С. та постанову апеляційного суду Луганської області від 19 липня 2018 року у складі колегії суддів: Орлова І. В., Карташова О. Ю., Стахової Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» (далі - КП «Житлосервіс «Світанок»), у якому просив:

- визнати незаконним відкриття відповідачем особового рахунку на 3/8 частини квартири, розташованої на АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним об`єднання особового рахунку на 3/8 частини квартири, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , з особовим рахунком на 5/8 частин цієї квартири, відкритого на його (позивача) ім`я;

- визнати за ним право власності на 3/8 частини вказаної квартири;

- зняти арешт з вищевказаної квартири, що накладений ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2009 року.

Як на підставу заявлених вимог посилався на те, що відкриття відповідачем особового рахунку на 3/8 частини квартири на ім`я ОСОБА_2 , наступне об`єднання такого рахунку з особистим рахунком на його ім`я призвели до порушення його права власності, яке полягає в тому, що у відкритому відповідачем особистому рахунку зазначено власником 3/8 частин квартири ОСОБА_2 , у якої відсутні правовстановлюючі документи на цю частину житлового приміщення.

Вважає, що відповідно до закону він набув право власності на 3/8 квартири, оскільки зазначена частина є відкритою у спадщині та нікому більше не належить. Накладення ухвалою суду від 19 травня 2009 року арешту на квартиру також вважає порушенням своїх прав власника.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача є неналежним процесуальним способом захисту його прав, оскільки дії відповідача з відкриття та об`єднання двох рахунків не створюють для позивача будь-яких юридичних наслідків. Щодо вимог про визнання права власності на спірну частину квартири, то позивач звернувся до неналежного відповідача. Також суд зазначив, що скасування заходів забезпечення позову здійснюється у порядку, передбаченому статтею 158 ЦПК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Луганської області від 19 липня 2018 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 з інших підстав.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на 3/8 частин квартири до неналежного відповідача, спадкоємцем 3/8 частин квартири є ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі як відповідач. Також суд зазначив, що права позивача на житло відповідачем не порушені, оскільки особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий лише один 19 листопада 2015 року на ім'я позивача на підставі його заяви.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не встановили та не дослідили усіх обставин справи, не врахували надані ним докази, які свідчать про те, що відповідач порушив його права на житло, та що саме КП «Житлосервіс «Світанок» є належним відповідачем у справі.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Житлосервіс «Світанок» про визнання дій незаконними, визнання права власності на 3/8 частини квартири та зняття арешту з квартири.

Витребувано із Сєвєродонецького міського суду Луганської області зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2015 року ОСОБА_1 є власником 5/8 частин квартири, розташованої на АДРЕСА_1 .

Право власності позивача на 5/8 частин вказаної квартири зареєстровано в установленому законом порядку. Інформація щодо реєстрації права власності інших 3/8 частин вказаної квартири у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутня.

КП «Житлосервіс «Світанок» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг.

На підставі заяви позивача від 11 листопада 2015 року як власника 5/8 частин квартири на АДРЕСА_1 19 листопада 2015 року відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на його ( ОСОБА_1 ) ім`я.

На час розгляду справи судом, станом на 12 квітня 2018 року, за вказаною адресою відкритим є лише один особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача з 19 листопада 2015 року.

19 травня 2009 року ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд установив, що спірна квартира є предметом тривалого судового спору між ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншими особами.

Право власності ОСОБА_1 на 5/8 частини квартири визнано рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2015 року в справі № 2-70/11, згідно з яким: ј частину квартири позивач успадкував за законом після смерті батька ОСОБА_5 , а 3/8 частини квартири - після смерті матері ОСОБА_6 .

Вказаним судовим рішенням також установлено, що позивач не є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_6 , до якого входили ѕ частин квартири на АДРЕСА_1 . Іншим спадкоємцем зазначеної частки у квартирі є рідна сестра позивача ОСОБА_2 , яка своєчасно прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, але свідоцтво на право на спадщину на 3/8 частин успадкованого майна не отримала.

ОСОБА_2 не була залучена до участі у справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частин першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до частини першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції за клопотанням позивача, до початку першого судового засідання, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц; від 15 травня 2019 року у справах № № 552/91/18 та 554/9144/17.

ОСОБА_1 заявив позов до КП «Житлосервіс «Світанок» про визнання дій незаконними, визнання права власності на 3/8 частини квартири.

Апеляційний суд установив, що за адресою: АДРЕСА_1 відкритий лише один особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім'я позивача з 19 листопада 2015 року на підставі його, як власника 5/8 частин квартири за вказаною адресою, заяви від 11 листопада 2015 року.

Таким чином права позивача на житло відповідачем не порушені.

3/8 спірних частин квартириприйняла в порядку спадкування рідна сестра позивача ОСОБА_2 , яка до участі у справі не залучалась.

Позивач у даній справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди заявника з висновком суду та переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Аргументи касаційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, колегія суддів відхиляє, оскільки це рішення скасоване постановою апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Луганської області від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук