Справа №265/7720/19
Провадження №2/265/416/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/7720/19 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Одерій Антон Степанович, -

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Каргіна Є. С. , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що останні 16 років вона із ОСОБА_4 мешкали однією сім`єю в м. Маріуполі, а з листопада 2015 року по день смерті ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , будучи пов`язаними спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, однак без реєстрації фактичних шлюбних відносин. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вступив у спадщину, як спадкоємець, внаслідок чого позивачка разом із ним переїхали жити до кв. АДРЕСА_2 , де за спільні кошти зробили косметичний ремонт, придбали нове ліжко, постільні принади та інші речі. Під час хвороби ОСОБА_4 вона здійснювала за ним догляд. Коли ж вона тимчасово не працювала, то ОСОБА_4 утримував її. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, після смерті якого відкрилась спадщина на кв. АДРЕСА_2 . Оскільки вважає себе спадкоємицею 4-ї черги спадкування, то звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, бо без встановлення такого факту судом вона позбавлена можливості успадкувати майно ОСОБА_4 . Додавала, що після його смерті вона сплатила борги по кредиту, якій був у спадкодавця в «Маріупольській кредитній компанії», а також вона продовжує сплачувати комунальні платежі за кв. АДРЕСА_2 , здійснюючи також необхідні дії по утриманню такого житла. На підставі викладеного просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 2003 року по день смерті останнього, а також просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на кв. АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 , повністю підтримала заявлені нею вимоги, які просила суд задовольнити. Додавала, що вона мешкала із ОСОБА_4 разом спочатку в орендованому приміщені по АДРЕСА_3 , а потім вони разом мешкали по АДРЕСА_4 у будинку її сестри. Після смерті матері ОСОБА_4 та до його смерті вони вже разом жили по АДРЕСА_1 . При цьому зазначала, що у деяких документах по похованню була вказана її сестра, ОСОБА_6 , бо після смерті ОСОБА_4 вона перебувала у тяжкому психологічному стані, бо втратила близьку людину.

Представник позивачки, який діє на підставі довіреності, ОСОБА_2 , у судовому засіданні на задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог наполягав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, яку просив суд задовольнити.

Представник Маріупольської міської ради, Каргін Є. С. , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення поданого ОСОБА_1 позову, вказував, що остання не довела факту спільного проживання із спадкодавцем останні 5 років до моменту смерті ОСОБА_4 . При цьому зазначав, що не на всіх відео файлах та фото, долучених до справи, зображені ОСОБА_4 разом із ОСОБА_1 . Також свідок ОСОБА_7 не може стверджувати, що позивачка мешкала разом зі спадкодавцем, бо вона не була у квартирі АДРЕСА_2 . Додавав, що у документах по похованню зазначена ОСОБА_6 , а не позивачка, що не доводить заявлені позовні вимоги. Крім того вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на спадкове майно є передчасними, оскільки підтвердження факту проживання нею із ОСОБА_4 останні 5 років до його смерті є підставою для отримання спадщини у нотаріуса. Просив суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Від приватного нотаріусу Одерій А. С. надійшла заява з проханням провести розгляд справи за відсутності такої третьої особи.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року по справі № 588/350/15.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 3 жовтня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років, актовий запис № 1677 від 3 жовтня 2015 року (а. с. 14).

Витрати позивачки на поховання 3 жовтня 2015 року ОСОБА_5 підтверджуються товарними чеками від 3 жовтня 2019 року, наданими суду ОСОБА_1 (а. с. 23-24).

Згідно зі свідоцтва про смерть, виданого 9 березня 2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 46 років, актовий запис № 469 від 9 березня 2019 року, внаслідок набряку головного мозку та легень, атеросклеротичної хвороби серця, що підтверджується довідкою про причину смерті № 553 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а. с. 11, 12).

Належність на праві власності ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 1 жовтня 2001 року, реєстр БТІ від 9 жовтня 2001 року, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 8 квітня 2016 року, реєстр нотаріусу № 134, що також підтверджується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно (а. с. 19, 40-42).

Відомості про перебування на обліку з 30 серпня 2017 року по 2 квітня 2019 року в протитуберкульозному диспансері та лікування ОСОБА_4 , 1972 р. н., від туберкульозу до 13 лютого 2018 року підтверджується медичними документами останнього (а. с. 15, 17).

Наявність оригіналів документів на ОСОБА_4 (закордонний паспорт НОМЕР_1 та довідки РНОКПП) у ОСОБА_1 підтверджується копіями таких документів, які були перевірені судом з оригіналами в судовому засіданні (а. с. 16).

Факт придбання за час спільного проживання позивачки із ОСОБА_4 речей підтверджується наданими ОСОБА_1 суду товарними чеками від 30 жовтня 2016 року, від 15 листопада 2016 року, від 20 листопада 2016 року, від 6 грудня 2016 року, від 7 грудня 2016 року, від 18 січня 2017 року, 3 лютого 2017 року, від 4 лютого 2017 року, від 5 лютого 2017 року, від 8 лютого 2017 року, від 15 лютого 2017 року (а. с. 33-39).

Витрати позивачки на поховання 9 березня 2019 року ОСОБА_4 підтверджуються договором, товарними чеками та квитанціями від 7 березня 2019 року, 8 березня 2019 року та 9 березня 2019 року, а також свідоцтвом про поховання від 9 березня 2019 року, наданими суду ОСОБА_1 (а. с. 21-22, 25, 26, 27, 28).

При цьому суд не приймає посилання представника відповідача на те, що у договорі на надання послуг по похованню зазначено не позивачку, оскільки в суді не було спростовано твердження ОСОБА_1 , що вона несла витрати по похованню ОСОБА_4 , а договір уклала її сестра, а також враховуючи те, що в деяких чеках з витрат по похованню зазначено саме позивачку.

Також у судовому засіданні були оглянуті фотознімки із зображенням спадкодавця ОСОБА_4 та три відео файли за участю останнього та позивачки, надані суду ОСОБА_1 (а. с. 43, 93).

При цьому суд зауважує, що сама по собі відсутність на одному з відео поруч з ОСОБА_4 позивачки не може свідчити проти їх спільного проживання.

Сплата коштів ОСОБА_1 за комунальні платежі на кв. АДРЕСА_2 вже після смерті ОСОБА_4 підтверджується квитанціями ЖКП «Азовжитлокомплекс», КП «Комунальник», ККП «Маріупольтепломережа», ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», КП «МВУ ВКГ», ТОВ «Азовгаз», наданими суду позивачкою (а. с. 29, 30, 31, 32).

За інформацією з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29 березня 2019 року та від 26 грудня 2019 року вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року по АДРЕСА_1 окрім ОСОБА_4 ніхто не був зареєстрований (а. с. 77, 90).

З відповіді Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 4 лютого 2020 року вбачається, що за період з 6 березня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не виявлено, як й не виявлено будь-якого актового запису про шлюб відносно зазначених осіб за результатами перевірки Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Свідок ОСОБА_8 допитаний у суді, вказував, що він працював разом із ОСОБА_4 з 2015 року в КіП «МВУ ВГК», якого знав добре та інколи відвідував за місцем мешкання останнього, оскільки мешкав неподалік від нього по АДРЕСА_5 . Зазначав, що за весь час з 2015 року по момент смерті ОСОБА_4 мешкав однією сім`єю із ОСОБА_1 , як чоловік та жінка. Зі слів померлого ОСОБА_4 йому відомо, що останній мешкав із позивачкою разом ще до 2015 року.

Свідок ОСОБА_7 в суді зазначала, що була сусідкою по АДРЕСА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які мешкали десь 4-5 років разом на третьому поверсі такого будинку, яких свідок неодноразово зустрічала разом на вулиці у дворі такого будинку та в магазині.

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача в частині того, що покази свідка ОСОБА_7 не можуть бути доказом за позовом ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_7 підтвердила у судовому засіданні факт спостереження нею тривалий час разом позивачки та ОСОБА_4 , які мешкали із нею в одному багатоповерховому будинку.

Свідок ОСОБА_9 вказувала суду, що вона знала по роботі ОСОБА_4 з 2005 року, бо була керівником останнього. Оскільки ОСОБА_4 , як її чоловік був рибаком, то вони часто зустрічались на природі та проводили разом час в колі своїх родин. Також вона декілька разів була у гостях в ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_7 . Таким чином стверджувала, що з 2005 року ОСОБА_4 мешкав однією родиною із ОСОБА_1 як чоловік та жінка, бо вони вели спільне господарство та жили увесь цей час разом, спочатку в орендованому житлі, а після смерті матері ОСОБА_4 вже по АДРЕСА_7 , в тому числі останні півтора роки його життя, коли він хворів.

На підставі вивчених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 фактично мешкала разом із ОСОБА_4 , як дружина та чоловік, протягом останніх п`яти років до часу смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується як поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, так й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

До такого висновку суд прийшов, зважаючи на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спільно проживали більше 10 років разом, маючи спільний побут, взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного.

За інформацією зі Спадкового реєстру щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що була заведена 27 березня 2019 року спадкова справа нотаріусом Одерій А. С. (а. с. 18).

За відомостями з копії спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що внаслідок смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_5 року до приватного нотаріусу Одерій А. С. надійшла заява 27 березня 2019 року від позивачки, ОСОБА_1 , про прийняття нею спадщини, як спадкоємицею 4-ї черги. Також за матеріалами вказаної спадкової справи інших заяв про прийняття спадщини не надходило, заповітів чи спадкових договорів щодо майна померлого ОСОБА_4 не має (а. с. 80-90).

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність в цій частині заявлених позивачкою вимог шляхом визнання ОСОБА_1 спадкоємицею 4-ї черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

На підставі постанови від 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Одерій А. С. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 (а. с. 20).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Однак за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно із пп. 4.4 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

За змістом ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи, що наявність рішення суду, яке набрало законної сили, яким підтверджено факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є достатньою підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то за відсутності інших перешкод в отриманні спадщини у ОСОБА_1 існують умов для одержання в нотаріальній конторі такого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку, як передчасні, без відповідного звернення до нотаріусу, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Одерій Антон Степанович, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таку, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 лютого 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_4 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_8 .

Представник відповідача: Каргін Євген Сергійович , юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру 70.

Третя особа: Одерій Антон Степанович, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу, місцезнаходження: м. Маріуполь, вул. Лепорського 13.

Суддя