Дата документу 19.02.2020 Справа № 320/204/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/204/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/401/2020 Купавська Н.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 - адвоката Засторожнікової Катерини Сергіївни на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.10.2015 року задоволено її позов про поділ майна подружжя, стягнуто з ОСОБА_6 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину грошових зобов`язань за кредитним договором № 1/1834836 від 20.12.2013 року та сплачених коштів за автомобіль в розмірі 106 439 грн., а сам автомобіль залишено у власності ОСОБА_6 .

Зазначене заочне рішення набрало законної сили 10.11.2015 року.

03.12.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

У зв`язку зі смертю боржника постановою державного виконавця від 30.03.2017 року виконавче провадження було закінчено.

Вказує, що грошові кошти, які ОСОБА_6 повинен був виплатити їй на підставі рішення суду, він до своєї смерті не виплатив.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: частини майна ТОВ «Компанія «Талко», ТОВ «Талко-Метал-Посуд», ТОВ «Нововасилівський завод продтоварів ТОВ «Таврійська Ливарна компанія «Талко», а також земельної ділянки, площею 0,1200 га, розташованої на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення садівництва.

Із заявами про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулися спадкоємці першої черги, а саме: його сини ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , дружина померлого ОСОБА_1 та його малолітня донька ОСОБА_2 .

Вона звернулась до нотаріуса із заявою (претензією кредитора) до спадкоємців померлого з вимогою сплатити їй суму боргу у розмірі 106 439,00 грн. за рахунок успадкованого майна.

Однак, відповідачі у добровільному порядку не бажають виплатити їй грошові кошти.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідачів, як спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь грошові кошти по 26 875 грн. 85 коп. з кожного пропорційно частці у спадковому майні, на загальну суму 107 503 грн. 39 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог -Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Рішенням Мелітопольського мськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 грошові кошти пропорційно частці у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кожного спадкоємця по 26 875 грн. 85 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору у розмірі 1 075 грн. 03 коп.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 - адвокат Засторожнікова К.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано що нормами діючого законодавства не передбачено право кредитора спадкодавця стягувати з спадкоємців грошові кошти іншим способом, аніж як через звернення стягнення на майном, яке було передано спадкоємцям у натурі. Суд не звернув уваги на те, що об`єктивних причин, незалежних від її воли вона та її малолітня донька не могли отримати свідоцтва про право на спадщину, аби саме за рахунок спадкового майна та у межах його вартості задовольнити вимогу кредитора. Просить скасувати рішення суду ту ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 квітня 2015 року.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 08 жовтня 2018 року задоволено позов ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину грошових зобов`язань за кредитним договором № 1/1834836 від 20 грудня 2013 року та сплачених коштів за автомобіль в розмірі 106 439 грн. та судовий збір в розмірі 1 064 грн. 39 коп. За даним рішенням було відкрито виконавче провадження, яке закінчено постановою державного виконавця від 30 березня 2017 року у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_6 кошти позивачу не виплачено.

Спадкоємцями за померлим стали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . Спадщина складається з: 15 % у статутному капіталі ТОВ «Талко-Метал-Посуд», розмір внеску до статутного фонду 45 000 грн., 18,68 % частки у статутному капіталі ТОВ «Нововасилівський завод продтоварів», розмір внеску до статутного фонду 112 080 грн.; 15,557 % частки у статутному капіталі ТОВ «Таврійська Ливарна компанія «Талко», розмір внеску до статутного фонду 466 700 грн., з яких сплачено 373 500 грн., заборгованість 93 200 грн.; 18,68 % у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Талко», розмір внеску до статутного фонду 153 176,00 грн, частково сплачено 58300 грн., заборгованість 94876 грн.; 18,67% частки у статутному капіталі ТОВ «Литейщик», розмір внеску до статутного фонду 1 428 255 грн., частково сплачено 801 497 грн. 27 коп., заборгованість 626 757 грн. 73 коп., а також земельна ділянка, площею 0,1200 га, розташована на території Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення садівництва.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою (претензією кредитора) до спадкоємців померлого ОСОБА_6 з вимогою сплатити їй суму боргу у розмірі 106 439 грн. за рахунок успадкованого майна.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості права позивача вимагати від відповідачів стягнення суми, оскільки обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця полягає у поверненні сум, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Верховний Суд в своїй постанові від 18 вересня 2019 року, ухваленої за результатами розгляду касаційної скарги у справі № 640/6274/16-ц зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

-чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

-коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

-при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

-при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даного спору, судом першої інстанції було дотримано всіх вищезазначених вимог, правильно встановлено природу спірних правовідносин та застосовано норми цивільного законодавства.

Також колегія суддів відхиляє довід скаржника, викладений в апеляційній скарзі, про неможливість визначення складу спадкового майна у зв`язку з перебуванням в провадженні Приазовського районного суду Запорізької області справи № 325/860/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ сумісного майна подружжя. Проте, як вбачається із даних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, зазначену справу Приазовським районним судом Запорізької області було розглянуто, рішенням суду від 31 травня 2019 року позов ОСОБА_3 до спадкоємців відповідача ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 про поділ сумісного майна подружжя задоволено частково. Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє особисто та як законний представник ОСОБА_2 , в особі адвоката Застрожнікової К.С. залишено без задоволення, а вищезазначене рішення суду від 31 травня 2019 року залишено без змін. Рішення суду першої інстанції та апеляційного суду набрали законної сили 05 листопада 2019 року. Таким чином даний довід апеляційної скарги є безпідставним.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 - адвоката Засторожнікової Катерини Сергіївнизалишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2019 року вцій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 24 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко