Справа № 700/720/17
Провадження № 2/700/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бабенка Р.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу №700/720/17, провадження №2/700/1/20 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа: Головне управління Держгеркадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №626807, виданого 16.08.2006 року Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області на підставі рішення Лисянського районного суду від 11 листопада 2004 року їй належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6902 га, що розташована на території Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Вищевказану земельну ділянку позивач, згідно з договором від 01.01.2011 року, зареєстрованого 13 березня 2012 року передала в оренду сільськогосподарському приватному підприємству «Біле Озеро» строком на п`ять років.

У серпні 2017 року позивач звернулася до СПП «Біле Озеро» про припинення договору оренди, але дізналася, що існує додаткова угода до договору оренди землі від 01.07.2016 року, укладена ніби між нею та СПП «Біле Озеро» 01.07.2016 року, згідно якої продовжено строк дії договору на дванадцять років. Проте, вказану додаткову угоду до договору оренди землі вона не підписувала, про існування даної додаткової угоди їй взагалі не було відомо.

Враховуючи вищенаведене позивач просить визнати недійсною додаткову Угоду до договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного на підставі державного акту на право приватної власності на землю укладеної між нею та СПП «Біле Озеро» та зобов`язати СПП «Біле Озеро» повернути земельну ділянку площею 2,6902 га, яка належить позивачу на праві власності.

29 листопада 2017 року позивач звернулася з уточненою позовною заявою в якій просила визнати недійсною додаткову Угоду до договору оренди земельної ділянки б/н укладеного на підставі державного акту на право приватної власності на землю укладеної між ним та СПП «Біле Озеро», зобов`язати СПП «Біле Озеро» повернути їй земельну ділянку площею 2,6902 га, яка належить позивачу на праві власності та зобов`язати державного реєстратора скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. Понесені позивачем судові витрати просить стягнути з відповідача.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав на висновок почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис на додатковій угоді від 01.07.2016 року в графі «Орендодавець» виконаний не позивачем.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду у черговий раз клопотання про зупинення та відкладення розгляду справи, які судом були відхилені, у зв`язку з відсутністю поважної причини.

Зустрічна позовна заява, подана відповідачем, не була оплачена судовим збором та містила вимогу про визнання спірного договору дійсним, що є похідним від вимоги позивача, а тому залишена без розгляду.

Третя особа представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області в судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без участі представника. Відповідно до пояснення третьої особи по суті спору, відносини між власниками земельних ділянок та орендарем є виключно договірними, що регулюються шляхом підписання договору оренди землі, тому Головне управління не вправі втручатися у договірні відносини суб`єктів господарювання.

Дослідивши наявні в справі докази, вислухавши пояснення позивача представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №626807 виданого 16.08.2006 року належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6902 га, яка знаходиться на території Виноградської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області.

Відповідно до договору оренди землі б/н від 01.01.2011 р. позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,6902 га з кадастровим номером :02:0000079.

Згідно з додатковою угодою до договору оренди землі б/н від 01.01.2011 р. сторони погодилися внести зміни до п. 3.1. договору, виклавши його у такій редакції: «3.1. Договір укладено строком на 12 років». У вказаній додатковій угоді міститься підпис від імені позивача.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2016 р. було внесені зміни до речового права на зазначену земельну ділянку на підставі вказаної додаткової угоди та змінено строк дії договору оренди на строк дії 12 років.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Отже, суд дійшов висновку, що договір оренди землі є двостороннім договором, однією зі сторін якого є орендодавець, тобто особа, у власності якої перебуває земельна ділянка і яка має право передати її в строкове, платне користування іншій особі орендарю, отримуючи за це орендну плату. Для укладення двостороннього договору необхідна воля обох сторін, яка має бути виражена в письмовій формі, як того вимагає ст.14 Закону України «Про оренду землі».

Аналізуючи норми ЦК України та Закону України «Про оренду землі», вбачається, що оспорювання особою підпису у договорі та встановлення обставин про те, що він не підписаний особою, яка зазначена в договорі, є підставою для визнання цього договору недійсним за ст.ст.203, 215 ЦК України, як підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення особи.

Суд вважає, що додаткова угода до договору оренди землі відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України підлягає визнанню недійсною, оскільки при його укладені не дотримано вимог частин 2-3 ст.203 ЦК України. Зокрема, згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Черкаське відділення № 49,831-832/18-23 від 21.08.2018 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи рукописний текст в додатковій угоді до договору оренди землі від 01.01.2011 року та підпис в графі «Орендодавець» виконаний не ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6902 га, що знаходиться в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області, кадастровий номер :02:0000079 підлягає поверненню позивачу.

Оскільки судом встановлено, що в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, то він є укладеними, а отже - оспорюваними та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-99цс13.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно вимог до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Ст. 31-1 вказаного закону визначає порядок вчинення реєстраційних дій на підставі рішення суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Отже, зі змісту вищезазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 12, 13, 19, 51,81, 82,141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 203, 215, 216 ЦК України, Законом України "Про оренду землі", Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 р., укладеної 01.07.2016 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №0626910 від 06.07.2006 року, укладеної між ОСОБА_1 і сільськогосподарським приватним підприємством «Біле Озеро».

Зобов`язати сільськогосподарське приватне підприємство «Біле Озеро» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6902 га, що знаходиться в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області, кадастровий номер :02:0000079, яка належить їй на праві приватної власності відповідно до державного акта серії ЯГ №626910.

Скасувати державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2011 р., укладеної 01.07.2016 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №0626910 від 06.07.2006 року, укладеної між ОСОБА_1 і сільськогосподарським приватним підприємством «Біле Озеро».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2020 року.

Суддя Н. В. Бесараб