Провадження № 2/161/2751/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Загоровської І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Білової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Другий ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 квітня 2008 року між ВАТ «Банк Надра» та ОСОБА_2 укладено договір №41 - ЖК, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 156 440,62 доларів США зі сплатою 13,79 % річних, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. 14 квітня 2008 року в якості забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору було укладено договір іпотеки, відповідно до якого передано в іпотеку таке нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку.

30 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір №GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги, за яким ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло прав вимоги до боржника ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки.

18 травня 2020 року між ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №41-ЖК від 14 квітня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Банк Надра» та ОСОБА_2

19 травня 2020 року між ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_1 укладено також договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого до ОСОБА_1 перейшло право іпотеки.

Таким чином, наразі він є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Однак, на все нерухоме майно відповідача, в тому числі на вищевказане, накладено арешт постановою головного державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 18 серпня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що він має пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, то цим арештом порушується його право, як іпотекодержателя, адже належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту. Через наявність арешту на іпотечному майні він не може реалізувати своє право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки.

На підставі наведеного, позивач просить звільнити з-під арешту житловий будинок загальною площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 30 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених ним у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду пояснила, що наразі в неї на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості, боржник заборгованість не погасив, а тому підстав для зняття арешту з майна боржника немає.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що 14 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №41-ЖК, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 156 440,62 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором за програмою «Нове житло» (а.с. 13-15).

В забезпечення виконання позичальником вищевказаного кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 14 квітня 2008 року укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.16-17).

На підставі договору іпотеки 14 квітня 2008 року до Державного реєстру іпотек було внесено запис про обтяження.

18 травня 2020 року між ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прав вимоги №2В, відповідно до умов якого ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» відступило шляхом продажу ОСОБА_1 права вимоги до позичальника та поручителя, зазначених у Додатку №1 до цього договору. Згідно з додатком №1 до договору відступлення прав вимоги ОСОБА_1 набув право вимоги за кредитним договором №41-ЖК від 14 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 . Розмір прави вимоги - 399 609,90 доларів США (а.с.21-22,23).

Крім того, 19 травня 2020 року між ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки. За цим договором перівсний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права іпотекодержателя за договором іпотеки, що був укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №41-ЖК від 14 квітня 2008 року, іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 131,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 24-25).

На підставі вищевказаного договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки ОСОБА_1 здійснив державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою.

Також встановлено, що постановою головного державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 18 серпня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , окір двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28).

Наявність арешту нерухомого майна ОСОБА_2 підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наведене дає підстави для висновку, що іпотечне майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1146 га, кадастровий номер :03:001:4138, що розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області, іпотекодержателем якого наразі є позивач, перебуває під таким видом обтяження як арешт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.1, ч.6 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Разом з цим відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в справі від 31.10.2018 року №465/646/11, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Право на накладення арешту на майно та заборону на його відчуження при виконанні виконавчих проваджень наявне у державного виконавця на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч.ч.5, 6, 8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже відповідачем у справі про зняття арешту з майна, крім інших осіб, обов`язково має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки можливим задоволенням позову у такій справі буде вирішено питання про права і обов`язки цієї особи щодо спірного майна.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на спірне майно накладався в інтересах стягувача ПАТ КБ «Надра». Відомостей про заміну стягувача у виконавчому провадженні позивач суду не пред`явив.

Незважаючи на вищевказану обставину, позивачем не пред`явлено позовних вимог до ПАТ КБ «Надра», як до особи, в інтересах якої накладено арешт на спірне майно, та під час розгляду справи не заявлено клопотання про її залучення до участі у справі в порядку ст. 51 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач мотивував свої вимоги тим, що накладенням арешту порушуються його права як іпотекодержателя, оскільки ОСОБА_2 не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання та не виконує рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2011 року.

Іпотекодержатель не є ні власником іпотечного майна, ні його володільцем. Право володіння та користування іпотечним майном належить іпотекодавцю (ст.9 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких напередане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Пунктом 1 ч. 1ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна

Таким чином, права іпотекодержателя принаявності обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов`язані ані з правом власності на майно, ані з правом володіння ним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не навів жодних правових підстав для зняття арешту зі спірного майна, накладеного постановами державних виконавців, а тому в позові слід відмовити.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук