Ухвала

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 2-1297/11

провадження № 61-2742ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокристал» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокристал» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Тріада», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокристал» (далі - ТОВ «Автокристал», товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 як поручителя на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором від 21 травня 2007 року № 53/КУ-07 у розмірі 221 386,71 грн. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 2/2215/61/2012, який перебував у Старокостянтинівському районному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні та повернутий стягувачу ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. 8 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Автокристал» укладений договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого ТОВ «Автокристал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки від 03 листопада 2008 року № 53/Zпор-08, яким забезпечено виконання зобов`язання Приватного підприємства «Тріада» (далі - ПП «Тріада») за кредитним договором. Ураховуючи наведене, товариство вважало, що є підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні. Також зазначало, що оскільки первісний стягувач ПАТ «Дельта Банк» не передав заявникові виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 присуджених коштів, то є підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

ТОВ «Автокристал» просило суд видати дублікат виконавчого листа Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області № 2/2215/61/2012 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 221 386,71 грн, 1 700 грн - судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, і замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Дельта Банк» на товариство.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року заяву ТОВ «Автокристал» задоволено. Змінено стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Автокристал» у виконавчому провадженні у справі № 2/2215/61/2012. Видано дублікат виконавчого листа, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 03 квітня 2012 року на виконання заочного рішення від 27 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказані заявником підстави для заміни стягувача та видачі дубліката виконавчого листа відповідають нормам процесуального права.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2018 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву ТОВ «Автокристал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2/2215/61/2012 на підставі заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року залишено без задоволення. У решті ухвалу суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження втрати первісного виконавчого листа, як на підставу видачі дубліката виконавчого листа заявник посилався на відмову ПАТ «Дельта Банк» передати виконавчий лист товариству як новому стягувачеві, а тому вимоги в частині видачі дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягають.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Автокристал», в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа скасувати, а ухвалу суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» вимогу нового кредитора ТОВ «Автокристал» про передачу виконавчого листа № 2/2215/61/2012 не виконав, а можливості іншим чином отримати оригінал виконавчого документа та здійснити виконання рішення суду у ТОВ «Автокристал» відсутні.

Просить також поновити строк на касаційне оскарження зазначеного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана 07 лютого 2020 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Відповідно до частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що копію повного тексту постанови апеляційного суду заявник отримав лише 08 січня 2020 року, на підтвердження зазначає трек-номер поштового відстеження № 193.

Отже, доводи заявника щодо поважності причин пропущення процесуального строку заслуговують на увагу, а тому є підстави для його поновлення.

Водночас, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За правилами частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК Україниу разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За вказаною нормою, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення в частині, що оскаржується.

Суди встановили, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 як поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 травня 2007 року № 53/КУ-07 у розмірі 221 386,71 грн.

На підставі вказаного рішення 03 квітня 2012 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 2/2215/61/2012, який у той же день був направлений судом на адресу стягувача, ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2014 року видано дублікат вказаного виконавчого листа, який у 2017 році ПАТ «Дельта Банк» пред`явило до Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби на примусове виконання.

Постановою державного виконавця від 03 квітня 2018 року дублікат виконавчого листа № 2/2215/61/2012 від 08 вересня 2014 року повернуто стягувачу відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. 10 квітня 2018 року Старокостянтинівський районний відділ державної виконавчої служби надіслав дублікат виконавчого листа на адресу ПАТ «Дельта Банк» рекомендованим поштовим відправленням.

08 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Автокристал» укладений договір купівлі-продажу майнових прав, за умови якого ТОВ «Автокристал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки від 03 листопада 2008 року № 53/Zпор-08, яким забезпечено виконання зобов`язання ПП «Тріада» за кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 53/KU-07.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується з частиною першою статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом указаних норм єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Встановлено, що оригінал виконавчого листа № 2/2215/61/2012 від 03 квітня 2012 року, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області на підставі заочного рішення від 27 січня 2012 року було втрачено, з зв`язку з чим Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області ухвалою від 18 червня 2014 року видав дублікат виконавчого листа № 2/2215/61/2012 від 08 вересня 2014 року, який був звернутий до виконання та повернутий первісному стягувачу ПАТ «Дельта Банк».

ТОВ «Автокристал» не надало належних і допустимих доказів втрати виконавчого документа, а як на підставу видачі дубліката виконавчого листа посилалося на відмову ПАТ «Дельта Банк» передати йому як новому стягувачу виконавчий лист.

Отже, оскільки за наслідками розгляду заяви ТОВ «Автокристал» встановлено, що виконавчий документ не втрачено, то апеляційний суд обґрунтовано відмовив заявнику в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

З висновком апеляційного суду погоджується й Верховний Суд, оскільки рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Тому Верховний Суд відхиляє доводи заявника про порушення апеляційним судом норм процесуального права як і твердження заявника про те, що виконавчий лист вважається втраченим, оскільки він знаходиться у первісного стягувача.

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Автокристал» існують договірні відносини, які випливають з укладеного договору купівлі-продажу майнових прав, а тому передача необхідного обсягу документів, в тому числі і виконавчого листа має здійснюватися на виконання умов договору.

Ураховуючи, що касаційна скарга ТОВ «Кристал» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, на підставі частини п`ятої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду оскаржуваного судового рішення.

Керуючись частиною другою статті 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокристал» строк на касаційне оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокристал» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокристал» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Тріада», про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко А. С. Олійник С. О. Погрібний