Справа № 196/627/19
№ провадження 2/196/29/2020
25 лютого 2020 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Царичанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Царичанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з липня 2013 року вона почала зустрічатися з ОСОБА_2 . На той час вона проживала з батьками в м.Підгороднє Дніпропетровської області. ОСОБА_2 приїздив до неї з м.Дніпро на побачення та за відсутності батьків залишався ночувати.
У вересня 2013 року вона дізналася , що вагітна, про що повідомила ОСОБА_2 , на що останній не заперечував.
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина і ОСОБА_2 частково надавав кошти на ліки, одяг дитині. Коли зайшла мова про значну суму на пологи, які проходили в м.Дніпро, то ОСОБА_2 відмовився їх надавати. після повернення з пологового будинку в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області вони з ОСОБА_2 посварилися, він її покинув та почав говорити, що взагалі це не його син.
18 червня 2014 року вона здійснила реєстрацю народження сина ОСОБА_3 без участі ОСОБА_2 , який відмовився подавати до органу ДРАЦС заяву про реєстрацію батьківства, про що в Книзі реєстрації народжень 18.06.2014 року зроблено відповідний актовий запис за №121 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком дитини записано ОСОБА_4 з її слів відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
На даний час син проживає з нею та перебуває на її утриманні, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, пояснюючи, що це не його син.
ОСОБА_2 фізично здорова людина, працює та має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.
Вирішити позасудовим шляхом питання щодо встановлення батьківства та стягнення аліментів в добровільному порядку не має можливості, а тому вона була вимушена звернутися до суду.
Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на вимоги ст.ст.80, 84, 91, 145, 180-183 СК України, прохає суд:
1. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження №121, матір`ю якого зазначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2. Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести до актового запису №121 від 18.06.2014 року про народження дитини ОСОБА_5 , наступні зміни:
- у відомостях про батька дитини ОСОБА_5 вказати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дніпропетровськ, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ».
3. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до повноліття дитини, починаючи з дати постановлення рішення, тобто з 25 лютого 2020 року.
4. Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на оплату судово-генетичної експертизи.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_6 в підготовчому засіданні уточнили позовні вимоги, а саме прохала аліменти на утримання дитини стягнути з відповідача з дати постановлення рішення в справі та прохала стягнути з відповідача витрати на проведення судово-генетичної експертизи саме в сумі 6599 грн. 64 коп. Уточнені позовні вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Яковенко Я.Б. в підготовчому засіданні уточнені позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення.
Представник третьої особи - Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області Турська О.С. в підготовчому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи - Царичанського районого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 3, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування.
Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.
В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує той факт, що він дійсно являється батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині визнання батьківства підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі.
Статтею 133 ЦПК України визначено перелік видів судових витрат, до складу яких окрім витрат по сплаті судового збору також входять витрати, пов`язані з розглядом справи, серед яких передбачено й витрати, що пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи тощо.
Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, враховуючи вимоги вищевказаних процесуальних норм, з відповідача на користь позивача підлягаються стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40 грн. та витрати на оплату судово-генетичної експертизи в сумі 6599 грн. 64 коп.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Відповідно до ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Царичанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів, задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження №121, матір`ю якого зазначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести до актового запису №121 від 18.06.2014 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про народження дитини ОСОБА_5 , наступні зміни:
- виключити з актового запису №121 вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18.06.2014 року про народження ОСОБА_5 , відомості про ОСОБА_4 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- у відомостях про батька дитини ОСОБА_5 вказати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дніпропетровськ, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ».
Копію рішення, після набрання ним чинності, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до повноліття дитини, починаючи з дати постановлення рішення, тобто з 25 лютого 2020 року.
Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вимогу про стягнення аліментів на користь Державної судової адміністрації України 840 грн. 80 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на оплату судово-генетичної експертизи в сумі 6599 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 64 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 28 лютого 2020 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ