Справа № 369/429/20
Провадження № 2-о/369/65/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

за участю секретаря Головатюк В.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Басараб Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

Свої вимоги заявник обгрунтовувала тим, що вона являється власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 лютого 2014 року, що посвідчений Михальченко М.М приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 461.

Право власності на квартиру зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17474314 від 07 лютого 2014 року.

В даній квартирі зареєстровано її місце проживання та місце проживання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також в квартирі проживає без реєстрації місця проживання її колишній чоловік - ОСОБА_3 .

В травні 2019 року вона звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням суду від 04 грудня 2019 року шлюб між ними було розірвано, станом на 08 січня 2020 року рішення суду набрало законної сили.

На даний час її колишній чоловік продовжує проживати в її квартирі та робить її проживання в ній нестерпним. 10 вересня 2019 року він наніс їй тілесні ушкодження, відповідно до довідки № 12 від 11 вересня 2019 року на мені було виявлено множинні забої, підшкірні гематоми в області верхніх та нижніх кінцівок.

11 вересня 2019 року нею, у Вишневському ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області, зареєстровано заяву про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, відповідно до талону повідомлення № 33 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення її заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України» за № 44393.

Її колишній чоловік відносно неї неодноразово застосовував фізичну силу та психологічний тиск. Аналогічний випадок стався 10 грудня 2017 року. Нею також було зареєстровано заяву у Вишневському ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НПу Київській області про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення.

Разом з тим, її колишній чоловік відносно неї постійно вчиняє психологічний тиск, у зв`язку з чим вона неодноразово вимушена була звертатися за допомогою до відповідних спеціалістів. Зокрема 16 травня 2019 року вона зверталася до лікаря-невролога ТОВ «Медичний комплекс «Мрія» за консультацією. Лікарем-неврологом було проведено функціональне обстеження, поставлено діагноз та призначено курс лікування.

18 вересня 2019 року вона знову звернулася до лікаря-невролога ТОВ «Медичний комплекс Мрія» за консультацією. Лікарем-неврологом було проведено функціональне обстеження, поставлено діагноз та призначено курс лікування.

В неї є аудіо записи погроз її колишнього чоловіка, які вона записувала під час домашнього насильства.

Враховуючи те, що має місце домашнє насильство, неодноразові заяви до поліції не дали результату, на підставі вищевказаного заявниця просила суд, встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно громадянина ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), шляхом:заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати (проживати) в місці проживання ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 ;заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , яка зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 ;заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори, смс - та іншу переписку шляхом стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (фото, відео, телефонні контакти).

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, просила суд її задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_5 вимоги заяви не визнала, просила суд відмовити у її задоволенні у повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 психологічного та іншого фізичного насильства до заявниці ОСОБА_1 не вчиняє.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2001 року сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №486.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася донька ОСОБА_4 .

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12. 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Звертаючись до суду з заявою про застосування обмежувального припису, ОСОБА_1 покликалась на те, що її чоловік систематично застосовує насильство до неї, у зв`язку з чим вона просила застосувати обмежувальний припис до ОСОБА_3 .

У матеріалах справи міститься довідка за № 6407 від 11.09.2019 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено множинні забої, підшкірні гематоми в області верхніх та нижніх кінцівок, яке не має ознак небезпеки для життя, що встановлено на підставі.

В матеріалах справи також міститься талон-повідомлення з Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області від 10.12. 2017 року за №51483 про те, що прийнято заяву від ОСОБА_1 про те, що її чоловік вчинив з нею сварку, погрожував фізичною розправою. На даний час проводиться перевірка.

Згідно з статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - рідні брати і сестри (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

З наданих документів неможливо встановити правовий зв`язок між обставинами, викладеними у заяві, зокрема щодо заподіяння заявнику ушкодження здоров`я та заінтересованою особою ОСОБА_3 .

Факт звернення заявника до поліції не може бути піжтвердженням факту вчинення фізичного насильства.

З прослуханих судом аудіозаписів не вбачається фактів психологічного насильства, оскільки окремі образливі висловлювання ОСОБА_3 не містять в собі ознак психологічного насильства.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявниці, настання наслідків його вчинення, суд приходить до висновку що в задоволені заяви про видачу обмежувального припису необхідно відмовити.

Керуючись ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 350-2, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису- відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 лютого 2020 року.

Суддя: М.Д. Медведський