Постанова

Іменем України

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 214/3869/16-ц

провадження № 61-10467св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року у складі судді Прасолова Л. С. на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «Приватбанк» та/або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2 900 грн, який згодом збільшено, на платіжну картку та підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві.

Внаслідок невиконання боржником своїх зобов`язань за договором станом на 31 травня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 190 641,49 грн, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року, позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2008 року в розмірі 1 378,00 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 876,44 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 328,61 грн та заборгованості за комісією - 172,95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позов частково, виходив із того, що заборгованість, яка утворилась внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, підлягає стягненню з відповідачав розмірі 1 378,00 грн.

В іншій частині позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з відсутності підстав для їх задоволення, оскільки банк не надав доказів на підтвердження збільшення кредитного ліміту до 37 000,00 грн, отримання та розпорядження відповідачем вказаними коштами.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог банку про стягнення 1 378,00 грн в апеляційному порядку не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалося.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ПАТ «КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судові рішення оскаржуються лише в частині вирішення позовних вимог банку про стягнення заборгованості у розмірі 189 263,49 грн, в іншій частині не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що висновки судів попередніх інстанцій є незаконними, необґрунтованими та такими, що прийняті внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Суди не врахували, що у подальшому позичальник отримав збільшений кредитний ліміт та користувався цими кредитними коштами.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувано із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 21 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 900,00 грн зі сплатою 22,80 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором від 21 січня 2008 року, банк просив стягнути на свою користь заборгованість станом на 31 травня 2016 року в розмірі 190 641,49 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 41 702,98 грн; заборгованості за процентами за користування кредитними коштами - 137 622,25 грн; заборгованості за пенею та комісією - 2 000 грн; штрафу (фіксованої частини) - 250 грн та штрафу (процентної складової) - 9 066,26 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з принципу диспозитивності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Під час розгляду справи суди встановили, що ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 900 грн.

08 лютого 2014 року банк збільшив кредитний ліміт до 6 000,00 грн, який, згідно довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» станом на 22 лютого 2017 року залишився незмінним.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши, що факт зарахування на картковий рахунок відповідача 37 000,88 грн, отримання та розпорядження останнім вказаними коштами банк не довів, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні вимог про стягнення цих коштів та нарахованих на них відсотків у розмірі 189 263,49 грн.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення судів попередніх інстанцій в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди заявника з висновками судів та переоцінки доказів у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) сформульовано правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів відповідно до положень статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року в частині позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 189 263,49 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук