Справа № 183/2469/18
№ 2/183/191/20

У Х В А Л А
27 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
за участю сторін:
представника позивача ОСОБА_3 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,-
в с т а н о в и в и в:
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також про залишення позову без руху. Клопотання обґрунтоване тим, що у позовній заяві позивачем зазначено ціну позову в розмірі 70 000 грн., яка на думку позивача є вартістю спірного майна - трикімнатної квартири, загальною площею 62,0 кв.м., та житловою 37,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Між тим, така ціна позову вочевидь не відповідає вартості спірного майна, що вбачається із оголошень опублікованих в Інтернет мережі на сайтах продажу нерухомості де зазначено, що ринкова вартість житла, аналогічного спірного житла, складає від 700 000 грн. до 1 000 000 грн. Також, представник відповідача зазначив, що ціна позову впливає на визначення категорії справи: малозначність та не малозначність справи, що в свою чергу встановлює порядок розгляду справи за правилами загального чи спрощеного провадження.
Отже, представник відповідача просить суд залишити позов без руху, а позивачу надати час для встановлення ринкової вартості спірного майна.
Відповідач в судовому засіданні підтримала клопотання свого представника.
Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Стосовно клопотання відповідача про залишення позову без руху, представник позивача заперечувала, мотивуючи це тим, що при відкритті провадження по справу, суд не вбачав підстав для залишення позову без руху.
Суд, вислухавши думку учасників справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч. 6 ст. 277 ЦПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.
Враховуючи викладене, оцінивши зміст і характер позовної заяви, з метою забезпечення повного і всебічного з`ясування обставин справи, суд вбачає достатньо підстав для задоволення клопотання представника відповідача та вважає за необхідне перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Крім того, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, без руху, виходячи з наступного.
Так позивачем заявлені вимоги про визнання квартири АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя, також позивач просить за ним право власності на Ѕ квартири за АДРЕСА_3 .
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Позивачем зазначена ціна позову 70 000 грн., однак не надано документальних підтверджень дійсної вартості спірного майна на час подання позовної заяви до суду, не зазначено також про те, що вказана в позові вартість майна, що підлягає поділу, визначена за погодженням між подружжям.
Щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна, суд звертає увагу позивача, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.
У зв`язку з чим, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивачем додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.
Оскільки позивачем не надано документальних підтверджень дійсної вартості майна, відносно якого виник спір, суд позбавлений можливості перевірити правильність та достатність сплати судового збору.
Таким чином, після виконання вимог процесуального законодавства щодо визначення ціни позову, позивачу слід додати до позовної заяви документальні докази вартості майна (звіти про ринкову його оцінку чи інше), визначити правильну ціну позову та у разі необхідності доплатити судовий збір.
Аналізуючи викладене, з урахуванням вимог ст. 185 ЦПК України, у суду наявні всі підстави для залишення поданої заяви без руху.
При цьому суд вважає за необхідне надати позивачу п`ятиденний строк для усунення викладених в ухвалі недоліків.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261, ч. 6 ст. 277 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 задовольнити.
Перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.
Зобов`язати ОСОБА_1 у п`ятиденний строк надати суду відомості про дійсну вартість квартири АДРЕСА_3 , на момент розгляду справи в суді.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Вважати ухвалу доведеною до позивача.

Суддя Сорока О.В.