Провадження № 2/761/620/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

встановив:

14.09.2018 р. ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , згідно якого просила суд: встановити, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 в сумі 25 % від всіх видів заробітку, але не менше ніж 5 000,00 австралійських доларів в місяць, починаючи з 01.06.2018 р. до її повноліття; стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача з якою проживає дитина до трьох років в сумі частки 1/6 від всіх видів заробітку, але не менше ніж 3000,00 австралійських доларів в місяць, починаючи з 01.06.2018 р.; стягнути з відповідача аліменти по вагітності за 6 місяців в сумі 18 000,00 австралійських доларів; зобов`язати відповідача сплачувати додаткові витрати по утриманню дитини щорічно в розмірі 15 000,00 доларів США.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у близьких стосунках. У вересні 2017 р. позивачка завагітніла від відповідача, про що вона його повідомила, він був радий та підтримував її, був поруч, разом з нею чекав народження дитини та планували подальше сімейне життя будувати в Австралії, де він проживає і працює. Також він познайомив позивачку зі своїми друзями та дітьми від першого шлюбу, повідомив їх про вагітність позивачки. Однак, на четвертому місяці вагітності, відповідач повідомив позивачку, що він розриває з нею відносини, а також що передумав мати дитину. Після народження дитини вона повідомила відповідача, що в нього народилася донька, однак він її не відвідує та не спілкується, не допомагає матеріально утримувати. На її неодноразові звернення до відповідача з проханням визнати батьківство останній не бажає цього робити, тому вона вимушена була зареєструвати доньку в порядку ст. 135 СК України. Як стало відомо позивачці, відповідач є власником і директором компанії, яка займається видобутком золота, дорогоцінних металів та каміння, та має заробітну плату 20 000,00 австралійських доларів.

За таких обставин, а також посилаючись на порушення своїх законних прав та прав дитини, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою від 08.10.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 21.01.2019 р. доручено відповідному компетентному суду в Австралії або іншому компетентному органу в Австралії вручити Ніколасу Метью Джеймсу судову повістку та матеріали позовної заяви з додатками.

Ухвалою від 12.07.2019 р. поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину та призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою від 17.12.2019 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним, про що свідчать матеріали справи, а саме: окреме доручення відправлене відповідно до Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, яке йому було особисто вручене.

Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 13.06.2018 р.

Як вбачається зі змісту вказаного свідоцтва про народження, матір`ю дитини записано ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_4 .

Позивачка в своєму позові та поясненнях наданих суду зазначає, що з батьком дитини є громадянин Австралії - ОСОБА_3 , з яким вона в шлюбі не перебувала та не перебуває, а тому відомості до свідоцтва про народження дитини про батька внесені з її слів, дана особа є вигадана нею.

Статтею 125 СК України, встановлено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_2 зазначено відомості про батька дитини -ОСОБА_4 , відповідно до частини першої ст. 135 СК України.

Згідно з ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В обґрунтування своїх позовних вимоги, позивачка зазначила, що батьківство громадянина Австралії - ОСОБА_3 стосовно дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її думку може бути підтверджено за допомогою фото дитини і спільних фото позивачки з відповідачем, смс-переписка позивачки з відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Отже, походження дитини від певних батьків ґрунтується на наявності між ними родинних відносин, а отже кровного споріднення. Такий висновок випливає також з аналізу норм ч.2 ст. 136 СК України, відповідно до якої у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Доказами родинних відноси батька з дитиною, які мають правове значення, можуть бути фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, але пріоритетне значення у доказуванні саме кровного споріднення, має висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа «Калачова проти Російської Федерації», № 3451/05, § 34, рішення від 07.05.2009 р.).

В підготовчому судовому засіданні позивачкою, через канцелярію суду, було подано клопотання про призначення судово-біологічної (судово - генетичної) експертизи, разом з тим, вказане клопотання в судових засіданнях під час розгляду справи нею заявлене не було.

Крім того, у судовому засіданні 26.08.20020 року на уточнююче запитання головуючого, позивачка відмовилася від вказаного клопотання мотивуючи це тим, що на її думку провести таку експертизу неможливо, оскільки відповідач до суду не з`являється.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи те, що в даній справі відсутній висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, який би підтвердив походження дитини від відповідача і який є пріоритетним доказом у даній категорії справ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 про встановлення батьківства задоволенню не підлягають.

Разом з тим, враховуючи похідність вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину від першої позовної вимоги, суд вважає, що вони також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , в задоволенні позову до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: