У Х В А Л А

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 638/496/19

провадження № 61-18825св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківська міська рада,

третя особа - Об`єднання садівничих товариств «Дружба колективів»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 квітня 2019 року у складі судді Рибальченко Л. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Сащенко І. С., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа Об`єднання садівничих товариств «Дружба колективів», в якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1 у «Садівничому Товаристві «Центральне» Об`єднання садівничих товариств «Дружба Колективів» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської області від 24 січня 1996 року № 41 ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 виконав усі необхідні дії для приватизації земельної ділянки та отримання державного акту на земельну ділянку, однак за життя державний акт не отримав та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Він (позивач) є племінником померлого і в установлений законом строк прийняв спадщину.

Вважає, що до складу спадщини входить також зазначена вище земельна ділянка, однак постановою державного нотаріуса Десятої Харківської державної нотаріальної контори від 12 січня 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну неї ділянку, оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 квітня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали його дядьку на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Проте позивачем не надано доказів того, що він як спадкоємець звертався до компетентних органів для отримання дозволу на завершення приватизації на своє ім`я після смерті дядька та йому було в цьому відмовлено. Таким чином позивачем порушено порядок завершення процедури приватизації після смерті ОСОБА_3 , що є підставою для відмови йому у позові про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 квітня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням місцевого суду та вважав його таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа - Об`єднання садівничих товариств «Дружба колективів», про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук