Справа № 486/960/20
Провадження № 2/486/456/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

учасники справи: представник позивача: Зоткіна Г.В., відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2020 року позивач КП «ЖЕО» звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3436,53 грн. та 2102 грн. судового збору.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що згідно розпорядження органу приватизації №1211 від 04 грудня 1993 року чоловік відповідача ОСОБА_3 отримав у власність 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 20,2 кв.м. На нього було відкрито особовий рахунок. ОСОБА_3 помер, за вказаною адресою проживає його дружина, яка, як споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язана щомісяця перераховувати їх вартість на рахунок КП "ЖЕО" згідно встановлених тарифів, однак, не робила цього, в зв`язку з чим з грудня 2018 року по травень 2020 року утворилась заборгованість у сумі 3436,53 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3436,53 грн., оскільки в розрахунку суми боргу вказана більша сума.

Відповідач в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача в поясненнях зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає повністю в сумі 3436,53 грн. Судовий збір у розмірі 2102 грн. не визнає, оскільки є інвалідом 2 групи, а тому звільняються від сплати судового збору.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації №1211 від 04 грудня 1993 року чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3 отримав у власність 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 5/.

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 01 червня 2020 року власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В вказаній квартирі з 30 листопада 1987 року зареєстрована також його дружина ОСОБА_1 /а.с. 7/. ОСОБА_1 отримані послуги в повному обсязі не оплачувала, що призвело до виникнення заборгованості з грудня 2018 року по травень 2020 року включно у розмірі 3436,53 грн.(в межах заявлених позовних вимог) /а.с. 4/.

Надаючи житлово-комунальні послуги, згідно рішень № 74 від 15 квітня 2015 року «Про встановлення для всіх груп тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання», № 75 від 15 квітня 2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, які надають комунальні підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та «Служба комунального господарства», № 156 від 07 червня 2017 року «Про перегляд складових тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» /а.с. 6, 9/, позивач здійснює свої обов`язки виконавця, а наймач квартири, користуючись наданими послугами, є їх споживачем.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (квартирної плати) зобов`язаний їх оплачувати у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на правах спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію, що узгоджується також з положеннями ст.ст. 322, 382 ЦК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (з послідуючими змінами) та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМ України від 08 жовтня 1992 року № 572, обслуговування допоміжних приміщень житлових будинків і прибудинкових територій здійснюють на договірній основі з власниками житла або з уповноваженим ними органом відповідні підприємства, які повинні дотримувати вимог цих Правил. Власники квартир у багатоквартирному будинку можуть утворювати товариства (об`єднання) власників квартир для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними і вирішення інших передбачених статутом питань.

Не виконання зобов`язань власником (наймачем) житла по сплаті квартирної плати, завдає КП «ЖЕО» майнових збитків та не дає змоги КП «ЖЕО» належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у зв`язку із заборгованістю власника житла, КП «ЖЕО» вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська.

Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, оскільки власник (наймач) квартири зобов`язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню, в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з копії довідки МСЕК від 14 липня 2020 року /а.с. 28/ ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності до 01 серпня 2021 року.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Виходячи з викладеного, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду в сумі 2102 грн. підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2020 року включно у розмірі 3436 (три тисячі чотириста тридцять шість) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.

Судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Повне найменування позивача: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об`єднання", місцезнаходження: вул. Паркова, 5 м. Южноукраїнськ Миколаївська область, 55001, р/р НОМЕР_1 Южноукраїнська філія Миколаївська обл. ВАТ ДОБУ, МФО 326461, ОКПО 31537375.

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 16 липня 2020 року реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи надати немає можливості, з причини фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова