Провадження № 2/686/541/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог вказала, що 04 березня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.07.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом винесено рішення, яким її позов про розірвання шлюбу задоволено. Рішення суду на час подачі даної позовної заяви в законну силу не вступило.

Під час спільного проживання з відповідачем ними було придбане наступне майно: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44 кв.м; квартира АДРЕСА_2 що у АДРЕСА_3 , загальною площею 44,4 кв.м.; автомобіль «Audi А4», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На сьогодні із відповідачем вони спільно не проживають, добровільно поділити спільно нажите майно він не бажає, тому в неї виникла підстава звернутися до суду, оскільки виник спір з цього приводу. Все вказане нерухоме і рухоме майно, зареєстроване на ім`я відповідача, а тому він вважає, що це його майно вимагає від неї грошової компенсації. Вона разом з дітьми проживає і зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 44 кв.м., в цій квартирі зареєстрований також у і відповідач. Але на час подачі позовної заяви діє рішення Хмельницького міськрайонного суду про обмежувальний припис щодо заборони проживання (перебування) ОСОБА_3 у вказаній квартирі.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. А також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 вказаного кодексу майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другого з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Із врахуванням вартості вказаного майна, та поділу його в натурі, вона просить врахувати той факт, що діти проживають разом з нею. Матеріально відповідач не допомагає, з приводу чого, є судовий наказ про стягнення аліментів, який відповідачем не виконується. А тому вважає, що суд має право відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, та здійснити поділ майна із розподілом часток 30% на 70%.

З огляду на наведені норми сімейного та цивільного законодавства і ситуації яка склалась у сторін, просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя в натурі із присудженням грошової компенсації: у власності позивача дружини, яка проживає разом із дітьми залишити квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44 кв.м., вартістю 447090,00 грн.; у власності відповідача чоловіка, залишити квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею, 44,4 кв.м. 634921,00 грн.; автомобіль Audi A4, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 157500,00 грн. залишити у власності відповідача, як неподільну річ; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію з врахуванням 70% вартості всього спільного майна в розмірі 420567,70 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на квартиру

АДРЕСА_1 , право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру припинити; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказану квартиру припинити; визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на автомобіль Audi A4, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль припинити; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 266994,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

судом об`єктивно встановлено, що 04 березня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2019 року. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; автомобіль Audi A4, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Спірні квартири та автомобіль, були придбані подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, суд вважає, що частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні.

Положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Оскільки, сторони не погодили порядок поділу спірного майна, а частки в цих об`єктах права спільної сумісної власності подружжя є рівними та не можуть бути визначені незначними, позивач висловила свою згоду на отримання компенсації вартості частки автомобіля, суд вважає, що слід розділити спільно нажите майно сторін наступним чином: визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру припинити; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказану квартиру припинити; визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на автомобіль AUDI А4, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль припинити; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 88710 гривень грошової компенсації як різниці у вартості часток при розподілі майна подружжя.

Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2881 гривень 50 копійок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 364 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 280, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Розділити спільно нажите майно колишнього подружжя ОСОБА_2 ОСОБА_3 наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру припинити;

- визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на квартиру

АДРЕСА_2 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказану квартиру припинити;

- визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на автомобіль AUDI А4, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 88710 гривень грошової компенсації як різниці у вартості часток при розподілі майна подружжя.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на користь 2881 гривні 50 копійок гривень сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 29.01.2020 року.

Суддя: О.В.Мазурок