ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №592/7988/19

Номер провадження 22-ц/816/413/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року в складі судді Костенка В.Г., постановлене у м. Суми, повне рішення складено 06 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у травні 2019 року позивач, просила суд визнати її наймачем кімнати АДРЕСА_1 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» в особі Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за нею кімнати АДРЕСА_1 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 без надання ордера на приватизацію житла.

Свої вимоги мотивувала тим, що у вищевказаному гуртожитку вона зареєстрована та проживає з 2005 року. 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради № 3607- МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням № 1225 МР від 05.10.2016 р. Сумська міська рада надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по АДРЕСА_2 . У вересні 2018 року позивач звернулася до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з заявою щодо приватизації за нею та донькою кімнати АДРЕСА_3 , але отримала відмову. Причинами відмови стало те, що у позивача був відсутній ордер про надання житлової площі, відсутня реєстрація саме в кімнаті № АДРЕСА_4 гуртожитку, наявність у власності будинку за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначає, що в травні 2019 року вона зверталася до Сумського міського об`єднання громадян «Вікторія» мешканців гуртожитку по АДРЕСА_2 , яка є обслуговуючою організацією будинку та в якій перебуває вся документація на гуртожиток і її мешканців, з проханням надати їй належним чином завірену копію ордера, але з отриманої відповіді зрозуміла, що отримати копію ордеру є неможливим. Крім того, будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , не придатний для проживання. Іншого житла, окрім кімнати АДРЕСА_1 гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 позивач не має.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2019р. за клопотанням позивача відбулось заміна відповідача - Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. суми» Сумської міської ради, яке відповідно Положення про управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради 05.06.2019 № 512-МР, є виконавчим органом Сумської міської ради без права юридичної особи.

В суді інтереси даного відповідача представляла Сумська міська рада.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1 наймачем кімнати АДРЕСА_3 .

Зобов`язано Сумську міську раду вчинити дії по приватизації за ОСОБА_1 кімнати АДРЕСА_3 без ордера про надання житла.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач - Виконавчий комітет Сумської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач зареєстрована у гуртожитку без зазначення номеру кімнати, хоча просить приватизувати у ньому кімнату за АДРЕСА_1 . Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_5 , а тому спірна кімната не є єдиним житлом позивача. Зазначає, що рішення Конституційного Суду України № 15 рп/2010 від 10.06.2010 року на яке посилається суд першої інстанції у своєму рішенні стосується саме квартир, а не гуртожитків, оскільки порядок приватизації квартир та кімнат у гуртожитках регулюються різними законами. Вказує, що у позивача відсутній ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_3 , який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Зазначає, що житлова нерухомість визнається непридатною для проживання лише на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Представник відповідачів в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала. Просила її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги в судовому засіданні заперечував і просила залишити рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в судовому засіданні не було встановлено факту незаконного проживання позивача у спірній кімнаті, а тому остання має законне право приватизувати спірну квартиру, а відповідач не мав права відмовити позивачу у приватизації житлового приміщення саме з підстав відсутності ордеру. Крім того, позивач не використала житловий чек, який дає право особі приватизовувати загальну площу в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах загальної встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека, оскільки така приватизація не є повторною.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 (а.с. 8).

Протоколом загальних зборів мешканців будинку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 від 28.03.2018 року затверджено список мешканців, які фактично проживають в кімнатах вказаного гуртожитку. (а.с. 9).

Із затвердженого списку мешканців, які фактично проживають в кімнатах гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_6 вбачається, що в ньому за № 35 міститься прізвище позивача. Крім того, у вказаному списку зазначено, що позивач зареєстрована з 22.06.2005 року в кімнаті № 36 площею 13 кв.м. (а.с. 10 зворотній бік сторінки).

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.08.2014 року № 399 затверджено акт приймання передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с. 13).

Рішенням Сумської міської ради від 05.10.2016 року № 1225 МР надано дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 15).

Рішенням Сумської міської ради від 20.06.2018 року № 3607 - МР 986/1000 частин гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми (а.с. 14).

Згідно відповіді Сумського міського об`єднання «Вікторія» мешканців гуртожитку по АДРЕСА_7 Декабристів, АДРЕСА_2 Суми, об`єднання не має змоги надати позивачу копію ордеру через те, що під час прийняття гуртожитку йому не була передана картотека мешканців гуртожитку його попереднім власником, в тому числі і документи по кімнаті № 36 (а.с.17).

Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 05.07.2018 року № 116.145-33/412, позивач значиться в основних списках на отримання приватизаційних цінних паперів. Житловий чек не використаний. (а.с.18).

Крім того, з матеріалів справи та довідки Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 12.04.2019 року вбачається, що у власності позивача перебуває будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 ., який позивач придбала 31.05.2018 року на підставі договору купівлі продажу. З моменту будівництва відсутні зареєстровані особи та особи, які проживали б у вказаному будинку без реєстрації. Будинок не придатний до проживання та використовується як дачний будинок.

В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Сумської міської ради підтвердив, що при прийнятті у комунальну власність гуртожитку, документи по заселенню мешканців вказаного гуртожитку передані не були, інформація щодо наданих ордерів також відсутня. Як підтвердив все той же представник, Центр надання адміністративних послуг є структурним підрозділом Сумської міської ради без права юридичної особи, що підтверджується п. 1.2. Положення про управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, (далі Положення).

Пунктом 3.2.1.11 Положення передбачено, що управління ЦНАП приватизує житло, яке перебуває в комунальній власності в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.2.1.16 Положення управління ЦНАП готує свідоцтва про право власності на квартири, житлові приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

В судовому засіданні представник відповідача Виконавчого комітету Сумської міської ради зазначив, що наказ про приватизацію підписує голова центру, а свідоцтво про право власності на житло заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Крім того останній визнав, що позивач зверталась із заявою про приватизацію кімнати у гуртожитку разом з усіма необхідними документи для приватизації житла, але через наявність у її власності іншого житла (будинку) що знаходиться в сел. Липова Долина Сумської області відсутні правові підстави для передачі їй у власність кімнати в гуртожитку.

Також колегія суддів зазначає, що позивачем було укладено договір найму житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1 , що розташоване у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 . Укладання договору найму вказаної кімнати підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, протоколом загальних зборів мешканців будинку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 від 28.03.2018 року, яким було затверджено список мешканців, які фактично проживають в кімнатах вказаного гуртожитку. Із затвердженого списку мешканців, які фактично проживають в кімнатах зазначеного гуртожитку вбачається, що в ньому за кімнатою АДРЕСА_8 міститься прізвище позивача. Крім того, у вказаному списку вказано, що позивач зареєстрована у гуртожитку з 22.06.2005 року і постійно користується цією кімнатою площею 13 кв.м і сплачує витрати на утримання гуртожитку за договором найму.

Заперечення з боку виконавчих органів місцевого самоврядування щодо відсутності підстав для визнання позивача користувачем в якості наймача приміщення у гуртожитку саме кімнати №36 через відсутність виданого їй ордеру на цю кімнату та відсутність постійної реєстрації в цьому приміщенні у паспорті не заслуговують уваги, оскільки відповідно до ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

За приписами стаття 130 цього Кодексу Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом.

Згідно пунктів 7,8 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.06.2018р. №498 Користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера;у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла. Для укладення договору найму (оренди) з адміністрацією підприємства, установи, організації, органом місцевого самоврядування особа та всі члени її сім`ї, що вселяються на надану жилу площу в гуртожитку, пред`являють документи, що посвідчують особу (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження).

Як визначено у п. 8 ч.1 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» користування (використання) жилим приміщенням у гуртожитку на правових підставах, визначених цим Законом, - право користування (використання) жилим приміщенням у гуртожитку, на який поширюється дія цього Закону, що виникає на підставі:

а) договору найму жилого приміщення, укладеного на підставі спеціального ордера, виданого згідно із статтею 129 Житлового кодексу Української РСР;

б) договору оренди житла, укладеного згідно із статтями 810, 811-813 Цивільного кодексу України, - у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз викладених норм матеріального права дає підстави для висновку, що вселення у приміщення в гуртожитку відбувається за ордером, виданим на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрації підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку, але подальше користування приміщенням гуртожитку відбувається на підставі укладеного договору найму. Втрата ордеру за яким відбулось вселення до гуртожитку не впливає на правовідносини, які виникли у мешканця гуртожитку, вселеного на законних підставах і продовжують існувати.

В матеріалах справи відсутні докази щодо порушення позивачем порядку вселення до приміщення кімнати гуртожитку у червні 2005 року.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, щодо законності і обґрунтованості рішення суду в частині визнання позивача наймачем кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо вирішення судом питання вчинення дій на приватизацію позивачем кімнати в гуртожитку, апеляційний суд виходить з того, що дійсно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що сфера його дії поширюється на громадян та членів їх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

З матеріалів справи та довідки Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 12.04.2019 року вбачається, що у власності позивача перебуває будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 ., який позивач придбала 31.05.2018 року на підставі договору купівлі продажу. При цьому, належних доказів визнання вказаного житлового будинку непридатним для проживання або виключення з житлового фонду жилого будинку у зв`язку з його невідповідністю встановленим будівельним нормам та правилам, санітарному законодавству у порядку визначеному ст.7 ЖК УРСР позивачкою до суду надано не було.

Отже, наявність у позивача власного житлового будинку є законною підставою для відмови у приватизації нею кімнати у гуртожитку.

Відповідно до частини 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

В силу частини 1 ст. 367 цього Кодексу суд апеляційної скарги переглядає справу і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що до повноважень відповідача Виконавчого комітету Сумської міської ради не входить вирішення питань приватизації кімнат в гуртожитках, з огляду на те, що вказане питання віднесено до виконавчого органу Сумської міської ради, яка є самостійним суб`єктом даних правовідносин.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що фактично апеляційне провадження було порушено за апеляційною скаргою самостійного суб`єкта даних правовідносин представника Виконавчого комітету Сумської міської ради, в той же час Сумською міською радою заява про приєднання до апеляційної скарги та її апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції в цій частині не подавалися, а тому рішення суду першої інстанції не може бути скасовано в цій частині з огляду на те, що прийнятим судом першої інстанції рішенням, в частині зобов`язання Сумську міську раду вчинити дії по приватизації за позивачем кімнати АДРЕСА_3 . Суми без ордера про надання житла, не порушуються права Виконавчого комітету Сумської міської ради, оскільки приватизація кімнат в гуртожитку виходить за межі наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко