І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/2899/19
Номер провадження 2/629/391/20
позивач - Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит»
відповідач - ОСОБА_1
відповідач - ОСОБА_2
відповідач - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про стягнення заборгованості за кредитним договором:
Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в наданому суду відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала вказала, що поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника в договорі споживчого кредиту, тобто споживача, оскільки договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії. В позовній заяві Кредитодавець не зазначає оплату останнього платежу по кредиту Позичальником - ОСОБА_1 та не долучає до позовної заяви доказ про оплату кредиту. Підпунктом 3.3. пункту 3 договору споживного кредиту у ПДЗ № 213, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитодавця та/ або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, та/ або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту за іншим договором. Підпунктом 3.7. пункту 3 вищевказаного договору, Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Крім того, згідно довідки від 19.06.2019 р. за № 19/06/3 про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 54% за весь час прострочення Боржником платежів за період: травня 2017 року - липень 2019 року, останній платіж було здійснено у червні 2017 року. Згідно довідки від 19.06. 2019 р. за № 19/06/4 про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення Боржником платежів за період: червень 2017 року - липень 2019 року, черговий платіж мав би відбутись у червні 2017 року. Згідно довідки від 19.06.2019 р. за № 19/06/2 про стан заборгованості о кредиту за договором споживчого кредиту ПДЗ № 213 від 05.05.2017 року позичальника станом по липень 2019 року включно, останній платіж було здійснено у червні 2017 року. Боржник, а відтак і поручитель, взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 05.05.2020 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов`язань за кредитом. Банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) пред`явити вимоги до поручителя з 05.02.2018 року (відповідно до довідки від 19.06.2019 р. за № 19/06/3), з 05.03.2018 року (відповідно до довідки від 19.06.2019 р. за № 19/06/4) та з 05.02.2018 року (відповідно до довідки від 19.06.2019 р. № 19/06/2) пред`явити вимоги до поручителя.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, представник відповідача в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності її довірителя, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд доходить до наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту /ч. 1 ст. 527 ЦК України/.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами /ст. 629 ЦК України/.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором /ч. 1 ст. 1048 ЦК України/.
Згідно п.3.3 Договору погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього Договору платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитодавця та/або за заявою позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, та/або за заявою Позичальника шляхом зарахування зобов`язань Кредитодавця по наданню кредиту за іншим договором.
05.05.2017 року між відповідачем ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» був укладений договір поруки № 213/03-1. У відповідності до даного договору відповідач ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі /а.с.11/.
05.05.2017 року між відповідачем ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» був укладений договір поруки № 213/03-2. У відповідності до даного договору відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі /а.с.12/.
Згідно п. 5.1 Договору поруки № 213/03-1, № 213/03-2, Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання.
Так, з наданих позивачем розрахунків вбачається, що з 05.05.2017 року по 05.07.2019 року включно прострочена заборгованість позичальника за основною сумою кредиту складає 6111,77 грн. /а.с. 10, 13/, по відсотках з застосуванням процентної ставки 54% річних з 05.05.2017 року - 05.07.2019 року включно складає 3336,55 грн /а.с., 10, 14/, по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних з 05.06.2017 року - 05.07.2019 року включно складає 1964,98 грн /а.с. 15/, залишок по кредиту, що підлягає достроковому стягненню 05.08.2019 року - 05.05.2020 року складає 7581,60 грн /а.с.16/. Дані розрахунки відповідачами, у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, спростовані не були.
Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
При цьому ч. 3 ст. 554 ЦК України, яка на час виникнення правовідносин була чинною, і змінена лише з 03.03.2019 року, передбачала, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Ці норми права не передбачали солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорам не передбачено іншого.
Таким чином, ч. 3 ст. 554 ЦК України яка діяла на час виникнення правовідносин, не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарну відповідальність один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною.
Суд встановив, що позивач уклав окремі договори поруки з поручителями.
Суд вказує, що ці договори не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою. А тому, вказані особи не несуть солідарної відповідальності перед позивачем.
Відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов`язанням. Вказане випливає з пунктів 1.2 договорів поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором позичальнику (боржника за основним зобов`язанням) з кожним із поручителів кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.
Позивач заявив однакову вимогу до кожного з відповідачів про стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителів.
Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника за основним зобов`язанням і кількох поручителів не створює солідарного обов`язку для останніх. Отже, суд доходить висновку, що відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов`язанням.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука /ч. 1 ст. 546 ЦК України/. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником /ч. 1 ст. 553 ЦК України/. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього кодексу.
Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо таких строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення поруки /ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/.
Згідно з пунктами 5.1 договорів поруки останні набрали чинності з моменту їх підписання сторонами та втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язанням.
Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов`язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 Цивільного кодексу України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У пунктах 1.1., 2.1., 3.3. договору споживчого кредиту передбачений термін повернення кредиту, а також обов`язок погашення кредиту шляхом виконання окремих зобов`язань з внесення щомісячних платежів за цим договором згідно з відповідним графіком.
Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Отже, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Тому за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України у зазначеній редакції порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після шести місяців з моменту спливу строку погашення кожного чергового платежу. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя більше ніж через 6 місяців після настання строку виконання частини основного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги через припинення поруки за відповідною частиною основного зобов`язання.
Вирішуючи питання про те, чи сплив щодо частини платежів строк, який визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України у вказаній редакції і який застосовується незалежно від доводів сторін, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_1 прострочену суму боргу з 05.05.2017 року по 25.12.2018 року включно у розмірі 2657 гривень 81 копійки, заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 54 % річних з 05.05.2017 року по 25.12.2018 року включно у розмірі 1732 гривні 59 копійок, заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90 % річних з 05.07.2017 року по 25.12.2018 року включно у розмірі 494 гривні 88 копійок; в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (поручитель), а також в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_3 (поручитель) прострочену суму боргу з 26.12.2018 року по 05.07.2019 року включно у розмірі 3453 гривні 96 копійок, суму залишку по кредиту з 05.08.2019 року по 05.05.2020 року включно у розмірі 7581 гривня 60 копійок, заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 54 % річних з 26.12.2018 року по 05.07.2019 року включно у розмірі 1603 гривні 96 копійок, заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90 % річних з 26.12.2018 року по 05.07.2019 року включно у розмірі 1470 гривень 10 копійок
Посилання позивача, що кредитор реалізував своє право, передбачене статтею 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобов`язання, надіславши вимогу про дострокове повернення кредиту, не ґрунтується на матеріалах справи, ними не підтверджено.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Лозівський міськрайонний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
Суддя: К.Ш.Харабадзе