Справа №423/3898/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

за участю секретаря Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тошківської територіальної громади в особі Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом через представника ОСОБА_2 .

В поданому позові позивач вказав, що після смерті його батьків залишилась 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2014 році позивач розпочав оформлення документів щодо права власності на себе після смерті батьків, але при підготовці документів з`ясувалося, що його батьком були втрачені правовстановлюючі документи на будинок.

Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, за оформленням спадщини після смерті батьків ніхто не звертався , на підтвердження чого позивач надає витяги зі спадкового реєстру.

З метою отримання дублікатів правовстановлюючих документів на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач до 2014 року звертався до органів місцевого самоврядування - Тошківської селищної ради, але було з`ясовано, що за дублікатами правовстановлюючих документів на цей будинок необхідно звертатися до архіву у м.Луганськ.

Однак, з 2014 року, на території Луганської області розпочалось проведення АТО, в зв`язку з чим міста Первомайськ Луганської області та Луганськ, де могли б знаходитися документи на підставі яких можливо було отримати дублікати правовстановлюючих документів на зазначений будинок, віднесена до переліку населених пунктів, територія яких тимчасово не контролюється українською владою, у зв`язку з чим отримати дублікати правовстановлюючих документів на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до законодавства України, на даний час не можливо.

З питання оформлення спадщини позивач усно звертався до нотаріуса Попаснянського нотаріального округу, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом не визнається належність 1/2 частки будинку його померлому батькові та факт прийняття ним спадщини.

На усне звернення позивачу нотаріусом було роз`яснено про неможливість оформлення за позивачем права власності на частину будинку після смерті батьків у нотаріальному порядку.

Крім того починаючи з 1994 року позивач став володіти та користуватися іншою 1/2 часткою будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона була покинута колишніми власниками.

На той час він не знав та не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на цю частку будинку, так як вважав, що у подальшому, власники з`являться і у нього буде можливість оформити право власності на цю частку будинку у передбаченому законом, порядку.

Але до теперішнього часу власники 1/2 частини зазначеного будинку не з`явились, а за весь час проживання у будинку до позивача ніхто не звертався до нього із питань володіння ним вказаним будинком, або будь якою його часткою, не пред`являв до нього претензій щодо володіння цією 1/2 частиною будинку.

Позивач зазначає що з 1994 року до теперішнього часу проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито володію та користується всім будинком із господарськими спорудами, у тому числі і 1/2 часткою, яку покинули колишні власники, утримує весь будинок в належному стані, здійснює ремонти в будинку та поліпшує умови проживання у будинку, більше 25 років, безперервно та відкрито володіє будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивач зазначає, що у 2019 році, за його заявою Попаснянським ПП «Геотехінвестпроект» виготовлено технічний паспорт зазначеного будинку на його ім`я, також за його заявою, ФОП « ОСОБА_5 » здійснено оцінку вартості зазначеного будинку, що також підтверджує факт того, що позивач відкрито володіє зазначеним будинком і інших господарів цього будинку немає.

За викладених обставин, позивач у поданому позові просить:

-визнати факт фактичного прийняття ним спадщини після смерті батьків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4

-та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батьків ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частку житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися надали заяви про розгляд справі у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити поданий позов.

Представник відповідача Тошківської територіальної громади в особі Тошківської селищної ради також надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно ст..12 п.3 та ст..81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову є:

- вирішення питання щодо фактичного прийняття спадщини, та питання про право на спадкування за законом сина після смерті батьків в умовах, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку, а також вирішення питання щодо набуття права власності особою за набувальною давністю, що врегульовано нормами ЦК УРСР, Цивільного Кодексу України, України, та положеннями Постанов Пленуму Верховного суду України:

- від 31.05.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

- від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»;

- Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Так, відповідно до ст.1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу Української СРС 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ): «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.»

Відповідно до п.16 Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень статі 549 ЦК УРСР, згідно з якою діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Пунктом 17 Постанові ПВС України № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також, згідно положень ч. 1ст. 344 ЦК України,особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного КодексуУкраїни передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року - визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Відповідно до п. 13 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положеньстатей 15,16 ЦК,а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Враховуючи визначені правові положення суд зазначає.

1.Щодо факту прийняття позивачем спадщини після смерті батьків та визнання права власності за законом.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача а.с.17 його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Копією свідоцтва про смерть на а.с.15-16 підтверджується, що батька позивача ОСОБА_3 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача ОСОБА_4 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-23) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час смерті проживали у цьому будинку, та разом з ними проживав позивач.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_1 від 12.09.2019 року складеного депутатом Тошківської селищної ради (а.с.26) підтверджується, що 1/2 частині будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .

В Акті зазначено, що після смерті батьків позивач фактично прийняв спадщину, оскільки продовжує проживати у цьому будинку до теперішнього час утримує його.

В Акті також зазначено, що оригінали документів про право власності на зазначений будинок не збереглися, а отримати дублікати відповідних документів на даний час неможливо, оскільки до проведення АТО на території Луганської області смт.Тошківка було в адміністративному підпорядкування м.Первомайськ Луганської області, яке наразі є тимчасово окупованою територією.

Даний Акт складеній у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (які підтвердили зазначену інформацію) та засвідчений печаткою Тошківської селищної ради.

Постановою Верховної ради України №1693-VII від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області», територія смт.Тошківка, яка раніше відносилася до міста Первомайська, з жовтня 2014 року була віднесена до території Попаснянського району Луганської області.

Відповідно до рішення Тошківської селищної ради за №59/11 від 02.12.2016 року «Про перейменування вулиць у смт. Тошківка» була змінена назва вулиці Кірова на вулицю Весняна.а.с.24.

Позивач є єдиним спадкоємцем , що підтверджено інформаційними довідками із Спадкового реєстру про те, що після смерті ОСОБА_3 (довідка №58257696 від 11.11.2019 року), та після смерті ОСОБА_4 (довідка №58257717 від 11.11.2019 року) із заявами про прийняття спадщини після них до нотаріуса у визначений законом строк - ніхто не звертався. а.с.27-28.

Це також підтверджується відомостями вказаними у вищезазначеному Акті обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_1 від 12.09.2019 року складеного депутатом Тошківської селищної ради (а.с.26) .

Суд також зазначає, що відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р - м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (є тимчасово окупованою територією).

Аналізуючи зазначені письмові матеріали, судом встановлено, що позивач дійсно після смерті батьків у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини прийняв спадщину - 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, у відповідності до статті 549 Цивільного кодексу Української СРС 1963 року (який діяв на момент відкриття спадщини)

При тім, суд враховує, що в зв`язку із тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені за незалежних від позивача причин, а дублікати отримати неможливо, оскільки м.Первомайськ Луганської області на даний час є тимчасово окупованою територією в зв`язку із проведенням АТО на території Луганської та Донецької областей

А так, вимоги позивача в частині визнання факту прийняття ним спадщини після смерті батьків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 є доведеними.

При тім, суд враховує, що від встановлення такого факту залежить виникнення у позивача майнових прав(вданому випадку спадкових), що відповідає положенням ст.315 ЦПК України.

Також судом встановлено, що смт.Тошківка раніше, до проведення на території Луганської області АТО, перебувало в адміністративному підпорядкуванні м.Первомайськ Луганської області, а тому на теперішній час позивач не має можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів на будинок та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, про що вбачається із листа Тошківської селищної ради та роз`яснень нотаріуса , які отримав позивач. (а.с.25,29)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини, після смерті батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшли підтвердження в суді, доведені у судовому засіданні і тому підлягають задоволенню.

2.Розглядаючи вимоги позивача, в частини визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , враховує, також, що п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До цього ж, відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 -висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту , що має застосовуватися , якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

При тім, п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року передбачено, що якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ та м.Луганськ Луганської області віднесені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що померлий батька позивача мав у власності 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 і право на цю власність переходить до позивача у порядку спадкування за законом, але в звя`зку з тим, що втрачені правовстановлюючі документи, та документи на підставі яких можливо б було отримати дублікати документів, для оформлення права на спадщину залишилися на тимчасово окупованій території, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем у нотаріальному порядку - суд вважає, що 1/2 частка будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - входить до складу спадщини після смерті батька позивача і може бути успадковане його сином(позивачем), що є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом, в зв`язку із чим поданий позов в цій частині також підлягає задоволенню.

3. Щодо вимог позивача про визнання за ним за набувальною власністю права власності на іншу 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 судом зазначає.

Згідно будинкової книги, доданої до позову - за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-23) ОСОБА_1 , проживає з часу народження по наступний час.

Копією акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Тошківської селищної ради Попаснянського район Луганської обл.. від 12.09.2019р. (а.с.26) підтверджується, що батькові позивача - ОСОБА_3 на праві приватної власності належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, цим же Актом обстеження житлово-побутових умов підтверджено, що колишні власники іншої 1/2 частині будинку, ще у 1984 році покинули цю частку будинку та починаючи з 1994 року цією часткою будинку став користуватися та володіти позивач, та дійсно мешкає за даною адресою і безперервно користується цією часткою будинку по теперішній час, утримує весь будинок, здійснює ремонт, поліпшує умови проживання і починаючи з 1994 року по теперішній час прав, на дану 1/2 частку будинку ніхто не заявляв.

Даній акт був складеній у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписаний депутатом та скріплений печаткою Тошківської селищної ради Попаснянського р-ну Луганської обл..

З копії технічного паспорту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , який був складений приватним підприємством «Геотехінвентпроект», вбачається, що цей технічний паспорт замовлений саме позивачем (а.с.6-10).

З наданого звіту про оцінку майна - саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - вбачається, що за проведенням відповідної оцінки будінку звертавіся позивач (а.с.30-36)

А так, судом встановлено, що 1/2 частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не має власника, є чужим майном.

При цьому також суд переконався в тому, що позивач не приховував факт знаходження у його володінні 1/2 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що виражається в обслуговуванні та належному утриманні всього будинку і володіння цією часткою будинку з боку позивача не переривалось протягом всього строку набувальної давності, а саме з 1994 рік по теперішній час, тобто більше 10 років.

Також суд зазначає, що за весь час відкритого володіння позивачем зазначеною 1/2 часткою будинку, ніякі інші особи не звертались до нього із питанням визнання права власності на цю частку будинку.

До цього ж, з урахування обставин данної справи, позивач дійсно не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на другу 1/2 частку будинку, яку покинули колишні власники і розраховував на належне оформлення зазначеної частки будинку, але за незалежних від позивача причин, у дійсний час, оформити право власності на цю частину будинку у будь-яким іншим способом, позивач не має можливості.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 обгрунтовані, оскільки з боку позивача належними доказами доведено, що він дійсно добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме 1/2 часткою будинкку за адресою: АДРЕСА_1 , протягом більше 10 років і це є підставою для набуття позивачем права власності на це майно, що передбачено ст.344 ЦК України і не суперечить положенням Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем для подальшого користування і одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на обєкт нерухомості.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 529,549 Цивільного Кодексу України 1963 року, ст.ст.344, 392,1216,1218, 1220-1222, 1261,1268 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.12,81,315,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тошківської територіальної громади в особі Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Встановити визнати факт прийняття ОСОБА_1 спадщини у виді 1/2 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батьків ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку (загальною площею 80,00 м2), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , із господарськими будівлями та спорудами, а саме: прибудова а1, прибудова-а2, ганок-кр, ганок-кр.1, літня кухня-Б, прибудова-б, гараж- Г, сарай-Ж, навіс-Л, погріб-В, огородження-№1 після смерті батьків ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частку житлового будинку (загальною площею 80,00 м2), розташованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , із господарськими будівлями та спорудами, а саме: прибудова а1, прибудова-а2, ганок-кр, ганок-кр.1, літня кухня-Б, прибудова-б, гараж- Г, сарай-Ж, навіс-Л, погріб-В, огородження-№1

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , в порядку ст..273 ЦПК України.

Суддя Попаснянського районного суду А.В. Архипенко