Справа № 953/2901/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя Якуша Н.В.,
при секретарі судових засідань Петровій Ж.В.,
представника позивача адвоката Шаповалова А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, за участі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 50535205 від 28.12.2019 року, згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено номер запису про право власності 34931305; стягнути з відповідача суму судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.
Представником відповідача був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості. В обґрунтування відзиву представник зазначив, що при перевірці відомостей Державного реєстру прав, відомостей інших реєстрів, автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду справи, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації та прийняття відповідних рішень були виявлені зазначені позивачем обтяження на квартирі АДРЕСА_1 . Проте, у ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведені виключення щодо підстав відмови в державній реєстрації прав, які повноцінно підпадають під сформовані обставини щодо державної реєстрації прав на вищевказану квартиру. Вказав, що первісні правовідносини іпотеки виникли у відповідача ОСОБА_2 саме з фінансовою установою АКБ «Укрсоцбанк». Разом з тим, зазначене у п.7 ч.4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» словосполучення «іптекодержателемфінансовою установою» розповсюджується і на іпотеко держателя фізичну особу, статус кредитора до якої переходить на підставі договорів відступлення права вимоги. Вважав, що посилання позивача на те, що договір про відступлення права вимоги №331/1 укладений між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_3 є вочевидь безпідставним для наявності у ОСОБА_3 прав кредитора за договором кредиту №805/16/21-1/5-449 від 29.07.2005 року і як наслідок законних прав іпотеко держателя в ОСОБА_3 не виникає не відповідає дійсності виходячи з положень ЦПК України.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Ніколаєнко І.В. від 24.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
17.04.2020 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді у відставку на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям зазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Якуші Н.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В. від 26.05.2020 року витребувано докази.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В. від 03.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Шаповалов А.Р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Представник відповідача адвокат Стець М.Л. в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справі за його відсутності, у задоволені позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.07.2016 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальним справ від 07.06.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь останнього борг за договором позики у розмірі 2678000 грн.
30.12.2015 року державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в рамках ВП№49741133.
Також, встановлено, що 19.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Х/о Шинделем В.А. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів справи вбачається, що29.07.2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №805/16/21-1/5-449, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 200000,00 доларів США зі встановленим графіком погашення на строк 10.07.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 13,0% річних.
На забезпечення виконання зобов`язання за цим договором між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 805/13/26/5-1371 від 29.07.2005 року, відповідно до якого поручитель ОСОБА_3 зобов`язалась перед кредитором відповідати за виконання Позичальником ОСОБА_2 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених Договору кредиту №805/16/21-1/5-449 від 29.07.2005 року.
29 липня 2005 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір №805/13/26/5-1370, відповідно до якого іпотекодавця передали в іпотеку Іпотекодержателі у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання нерухоме майно п`ятикімнатну квартиру загальною площею 221,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить іпотекодавцям на праві власності.
30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (яке є правонаступником ФК «Довіра та Гарантія», яке в свою чергу є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги №331/17, відповідно до якого остання прийняла право вимоги за договором кредиту №805/16/21-1/5-449 від 29.07.2005 року укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , відповідно до якого відступились права вимоги в сумі 124162,29 грн. Так в цей же день між вказаними сторонами укладено договір (цесії) про відступлення прав за іпотечним договором №805/13/26/5-1370 від 29.07.2005 року, що був посвідчений ПН КМНО Чуловським В.А., відповідно до якого позивачеві передано право вимоги за договором іпотеки, предметом якого є п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_4 .
Відповідно до долученої до матеріалів справи копії рішення суду від 04.02.2020 року у справі №640/3330/19 позовні вимоги ОСОБА_7 були задоволені, визнано недійсним договір відступлення права вимоги №331/1 від 30.07.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», за яким було передано право вимоги за договором кредиту №805/16/21-1/5-449 від 29.07.2005 року, визнано недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором №805/13/26/5-1370 від 29.07.2005 року, що був посвідчений ПН КМНО Чуловським В.А., відповідно до якого позивачеві передано право вимоги за договором іпотеки, предметом якого є п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_4 , укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.
V. Норми права, що підлягають застосуванню та висновки суду.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша-третя статті 51 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
Спір про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на квартиру особою, за якою зареєстровано право власності щодо того ж нерухомого майна. Оскарження рішення державного реєстратора безпосередньо пов`язане із захистом позивачем його права у спорі щодо квартири з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора за нею такого ж права на квартиру.
Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює цивільно-правового характеру спору.
У справі, що розглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи підтверджують, що існує спір між ОСОБА_1 з ОСОБА_3 .
Залучення судом до участі у справі цієї особи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не спростовують висновків суду, оскільки процесуальний статус відповідача і третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним.
Виходячи з викладеного та зважаючи, що не залучення до справи співвідповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд не надає оцінку іншим доводам позивача, викладеним в позові, оскільки це може привести до порушення прав осіб, які не були залучені до участі у справі у якості належних відповідачів та, відповідно не мали можливості реалізувати свої процесуальні права при розгляді даної справи, що безумовно може вплинути на висновки суду. Така позиція суду повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Виходячи з наведеного, суд, встановивши правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевіривши доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам та надаючи їм правову оцінку, дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.
VІ.Судові витрати.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 11, 13, 15, 71, 76, 196 - 200, 259, 260 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, за участі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , представник позивача ОСОБА_8 , адреса для листування: АДРЕСА_6 ,

Відповідач Державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмила Іванівна, адреса для листування: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська б.213.

Представник відповідача адвокат Стець Максим Леонідович, адреса для листування: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 5, офіс 2.

Треті особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 08.09.2020 року.

Суддя-