27.02.2020 227/4880/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
27 лютого 2020 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Хандуріна В.В.,
за участю секретаря судового засідання Михайловської Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Горлиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по членських внесках на утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від суми боргу,
ВСТАНОВИВ:
До Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась голова правління ОСББ «Горлиця» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по членських внесках на утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних від суми боргу.
Позов обґрунтовано тим, що ОСББ «Горлиця» було засновано 02.08.2016 року, об`єднання є неприбутковою організацією та джерелами фінансування є кошти, які складаються з внесків і платежів співвласників. Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та користується житлово-комунальними послугами, але належним чином не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість по членським внескам на утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2016 року по 01.10.2019 року в розмірі 1644,93 грн. Згідно копії виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідач оплату здійснювала частково, епізодично, не в повному обсязі. З метою досудового врегулювання спору боржниці направлено попередження про добровільне погашення боргу, проте у добровільному порядку заборгованість не погашена. Крім того, позивач в порядку ч.2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 148,05 грн. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 637,05 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином.
Представник позивача в особі голови правління ОСББ «Горлиця» Борисова Л.Г. надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву від відповідача на позовну заяву до суду не надходило.
На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до наданої копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОССБ «Горлиця» було зареєстровано 02.08.2016 року, місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 (а.с.12-15).
Протоколом загальних зборів ОСББ «Горлиця» від 20.04.2017 року встановлено підвищення з 1 травня 2017 року розміру членських внесків на 3,50 грн. за один метр квадратний житлової площі (а.с.7).
В позовній заяві зазначено, що основним завданням та предметом діяльності ОСББ «Горлиця» є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх завдань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та не сплачує членські внески на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, внаслідок чого має заборгованість за період з 01.09.2016 року по 01.10.2019 року у розмірі 1644,93 грн. Також позивач вважав доцільним стягнути з відповідача інфляційну складову боргу та 3% річних, які разом складають 785,10 грн.
На підтвердження своїх доводів позивач до позовної заяви надав виписку з особового рахунку № НОМЕР_1 (а.с.17) на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно зазначеного розрахунку, борг відповідача станом на вересень місяць 2019 року становить 1644,93 грн.
Також на підтвердження розрахунку індексу інфляції в розмірі 637,05 грн. та 3% річних в розмірі 148,05 грн. теж було надано відповідні розрахунки (а.с.17-21).
Позивачем на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про сплату заборгованості за надані послуги №03/17 від 01.10.2019 року (а.с.10), проте, як зазначив представник позивача в позовній заяві, заборгованість по членським внескам не була погашена.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органи місцевого самоврядування в порядку, визначеному законом, можуть делегувати об`єднанню, яке управляє багатоквартирним будинком, повноваження по здійсненню розрахунків щодо передбачених законом пільг та субсидій окремим категоріям громадян по оплаті житлово-комунальних послуг, спожитої електроенергії.
Згідно абзацу 3 ч.2 ст.25 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року №2866-III, делеговані повноваження здійснюються в обсязі, необхідному для повного і своєчасного відшкодування витрат співвласників жилих приміщень, наймачів і орендарів жилих приміщень, шляхом: передачі об`єднанню встановлених державних дотацій на фінансування витрат на експлуатацію, поточний і капітальний ремонти житлового фонду, субсидій на житлово-комунальні послуги, компенсаційних коштів за надані пільги по оплаті житлово-комунальних послуг окремим категоріям громадян; надання компенсації (субсидії) на оплату житла і комунальних послуг окремим категоріям громадян з числа власників квартир та/або нежитлових приміщень, наймачів і орендарів відповідно до законодавства.
Як вбачається з інформаційної довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області №16-19/1138 від 28.11.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.07.2000 року (а.с.28). Тобто з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 є наймачем житлового приміщення за вказаною адресою і фактично користувалася та користується житлово-комунальними послугами.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
У відповідності до ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.
Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону, споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.
Матеріалами справи встановлено, що позивач надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 . Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.
Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлялась від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було.
Крім того, представник позивача у порядку статті 625 ЦК України, просила стягнути з відповідача 637,05 грн. - заборгованості з індексу інфляції та 148,05 грн. - три відсотки річних, на підтвердження наявності яких до матеріалів справи було надано відповідний розрахунок матеріальних збитків (а.с. 19 -21).
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, згідно із вищезазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 02 травня 2018 року за №539/1983/17.
Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території зберігається навіть за відсутності договору на надання таких послуг.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надала суду доказів сплати заборгованості та не спростувала її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 4,5).
Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 7-10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 5,12,81,141, 263, 279, 280-284, 288 ЦПК України, суд
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Горлиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по членських внесках на утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних від суми боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

27.02.2020