Справа № 428/4331/20
Провадження № 2/428/1730/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Погребної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив відшкодувати моральну шкоду, завдану йому внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території України. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалась наприкінці лютого 2014 року, коли були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації всупереч міжнаро-правовим зобов`язанням порядку перетину державного кордону України на Кримському півострові, а в подальшому і на частині Донецької та Луганської областей. В період з 01.09.2014 року по 30.04.2018 року він особисто брав участь у бойових діях на сході України, що викликало душевні страждання. З початку збройної агресії Російської Федерації він постійно перебуває у пригніченому стані, у нього знизився життєвий тонус і погіршилося загальне самопочуття, що негативно позначилдося на його стосунках з оточуючими та призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, чим особисто йому було завдано моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Російської Федерації. Просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень.

Ухвалою судді від 01.06.2020 було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ст.274 ЦПК України.

В позовній заяві зазначена відповідачем Російська Федерація.

Частиною 1 ст. 8 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Приписами п. 1 та 2 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено дефініції термінів приватноправові відносини та іноземний елемент . Так, під приватноправовим відносинами слід розуміти відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи. В свою чергу, іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються Законом України Про міжнародне приватне право , та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

На підставі принципу суверенної рівності держав, закріпленого у п. 1 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, держави є рівними між собою і жодна з них без її згоди не підсудна судам іншої.

Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представників і консульських установ застосовується судовий імунітет. Така ж позиція висловлена у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 13 Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя .

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі, викладеною у п.6 листа «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 у справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, застосовується судовий імунітет. У зв`язку із цим пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин, що обтяжені іноземним елементом, виходячи із принципу суверенної рівності держав, необхідно вирішити питання про наявність згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Частиною 1 статті 80 Закону України Про міжнародне приватне право встановлено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

З огляду на вищенаведене, враховуючи правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 13.05.2020 року справа № 711/17/19, суд вважає за доцільне направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації щодо вручення Уряду Російської Федерації копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, з`ясування наявності згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Відповідно до п. 8 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно п.12 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Таким чином суд приходить до переконання про необхідність зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Керуючись ст. 252, 253, 498 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації - щодо вручення Уряду Російської Федерації копії позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, та доданих до позовної заяви документів для з`ясування наявності згоди до участі у справі як відповідача компетентних органів держави Російська Федерація.

Провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Доручити компетентному суду Російської Федерації:

1) вручити Уряду Російської Федерації копію ухвали про відкриття провадження у справі і копію позовної заяви з доданими документами;

2) роз`яснити відповідачу право на подання заяви про визнання позову (повне або часткове), на подання відзиву і доказів, клопотань, що стосуються збирання доказів, запропонувати подати відзив (документ, у якому відповідач може викласти свою позицію за даним позовом, в тому числі про невизнання позову або про визнання позову повністю чи частково, та в якому відповідач може викласти свої письмові пояснення з приводу обставин справи, надати свою оцінку доводам позивача та обставинам, на які посилається позивач, послатись на наявні у нього докази, які долучаються до відзиву), запропонувати подати докази. Роз`яснити відповідачу, що всі документи, які він подає, він повинен подати в двох екземплярах, у разі подання копій письмових доказів, такі копії мають бути завірені належним чином з засвідченням їх достовірності та відповідності оригіналу і з зазначенням місця знаходження оригіналу. Роз`яснити відповідачу його право на участь у судовому засіданні у суді України безпосередньо, з представником або діяти через представника;

3) запропонувати представнику відповідача надати пояснення (усно з занесенням до протоколу судового засідання або у письмовому вигляді), зокрема, з таких питань:

- чи буде присутнім представник відповідача в судовому засіданні,

- чи повідомляти його про судові засідання і якщо так, то у який спосіб (прийнятний для діловодства в судах України, наприклад, поштову адресу в Україні, адресу електронної пошти, номер мобільного оператора, який функціонує в Україні);

4) запропонувати представнику відповідача подати вказані у п.2 документи (відзив або заяву про повне або часткове визнання позову, наявні у нього докази, та інші документи, які відповідач вважає за потрібне подати суду на розгляд справи).

5) прийняти від представника відповідача подані ним документи, які він вважає за потрібне долучити до справи, а також документи на підтвердження повноважень представника та засоби зв`язку з представником в Україні.

6) Всі складені компетентним судом Російської Федерації документи за результатами виконання міжнародного судового доручення надіслати до Сєвєродонецького міського суду Луганської області України у порядку, встановленому законом.

Провадження у справі зупинити до виконання судового доручення компетентним судом Російської Федерації.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою суду: http://.

Ухвала підлягає оскарженню в частині зупинення провадження шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Т. В. Шубочкіна