Провадження № 2/761/2706/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенко Б.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування арешту з майна та скасування заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у якому просив зняти арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1 , що накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах здійснення виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-1280, виданим 07 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Позовні вимоги мотивує тим, що судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом міста Києва № 2н-1280 виданим 07 грудня 2011 року в справі № 2н-1280/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги. В подальшому було відкрито виконавче провадження, в межах здійснення виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 04 жовтня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржників майна на яке може бути звернуто стягнення. 09 жовтня 2019 року позивачу було повідомлено Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про те, що матеріали виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-1280 знищено. В позовній заяві позивач стверджує, що заборгованість за зазначеним судовим наказом в добровільному порядку ним погашалась. Окрім того, мати позивача ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, позивач та інші спадкоємці не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, на даний момент відсутня можливість встановити підстави накладення арешту на належну позивачу квартиру, однак, існуючий арешт обмежує позивача у реалізації ним свого права власності, на підставі чого останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 05 лютого 2020 року закінчено підготовче провадження по справі, справу призначено до слухання по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та третя особа у судове засідання своїх представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що накладено арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах здійснення виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-1280, виданим 07 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Листом від 09 жовтня 2019 року Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві повідомив позивача, що 04 жовтня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Надати більш детальну інформацію не має можливості, оскільки вищевказане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання згідно п.9.9 Порядку робот з документами в органах державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачем погашалась заборгованість за зазначеним судовим наказом в добровільному порядку та в квитанціях на оплату житлово-комунальних послуг не зазначено додаткових боргів.

Також відповідно до довідки № 02/157 від 24 грудня 2019 року видану Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», з якої вбачається, що ОСОБА_1 оплатив у повному обсязі заборгованість у розмірі 11 089, 72, стягнутих відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Києва № 2н-1280/11 виданого 07 грудня 2011 року.

Окрім того, один із боржників, а саме мати позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 .

Проте, як зазначає позивач в позовній заяві, він та інші спадкоємці не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на майно ОСОБА_2 судовим наказом №2н-1280 від 30 червня 2011 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За умовами ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Поняття "суспільний інтерес" має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції").

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності має розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою досить широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Враховуючи, що виконавче провадження відносно позивача відсутнє, то накладення арешту на майно позивача є таким, що обмежує право власника здійснювати право власності у повному обсязі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн.

Керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування арешту з майна та скасування заборони на його відчуження - задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт та заборону відчуження майна з 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 вересня 2000 року, виданого відділом приватизації Державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації, накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах здійснення виконавчого провадження за судовим наказом №2н-1280, виданим 07 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Зняти арешт та заборону відчуження майна з 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 вересня 2000 року, виданого відділом приватизації Державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації, накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах здійснення виконавчого провадження за судовим наказом №2н-1280, виданим 07 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 ,іпн. НОМЕР_2 ,

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», місцезнаходження - 03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, код ЄРДПОУ - 31731838,

Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, місцезнаходження - 04032, м. Київ, вул. Саксаганського, 11, код ЄРДПОУ - 34967593.

Суддя: