КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 756/7407/20
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Степаненко Ольги Олександрівни на ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року (суддя Луценко О.М.) про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович про визнання дій неправомірними та скасування наказу,

встановила:

у червні 2020р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 11 червня 2020 року № 1940/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», поновлення записів про право власності від 30 січня 2020 року № 35304290, який було внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 лютого 2020 року № 50938402, а також стягнення судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що наказом Міністерства юстиції України № 1940/5 від 11 червня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк».

Позивач стверджував, що при розгляді скарги та прийнятті рішення Міністерством юстиції України були порушені вимоги «Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25 грудня 2015р., оскільки банк не був належним чином повідомлений про розгляд скарги ОСОБА_1 та позбавлений можливості надати докази правомірності реєстрації права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа-Банк» на підставі іпотечного застереження, яке міститься в п. 6.3 іпотечного договору від 16 березня 2007 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі. Роз`яснено позивачу про право звернутися з такими позовними вимогами до господарського суду.

У поданій апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» адвокат Степаненко О.О. просить ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач посилається на помилковість висновків суду щодо підвідомчості даної справи господарському суду та неврахування практики Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема постанов від 2 жовтня 2019 року у справі № 807/137/18, від 29 травня 2019 року у справі № 826/9341/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 813/1362/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 825/642/18, від 29 січня 2019 року у справі № 803/1589/17, так як позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права власності на спірне нерухоме майно внаслідок реєстрації його за фізичною особою, що є способом захисту цивільних прав.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач, відповідач та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.40-42), у судове своїх представників не направили, клопотання про його перенесення не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_1 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялася за наявною в матеріалах справи адресою її місця реєстрації, однак судова повістка-повідомлення повернута до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.43-44).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання не з`явилася, клопотання про його перенесення не подала, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів розглянула справу у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя першої інстанції виходив з того, що, з огляду на суб`єктний склад сторін, даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки АТ «Альфа-Банк» оскаржує правомірність дій відповідача, яким зазначено центральний орган виконавчої влади - Міністерство юстиції України.

Проте, погодитися з таким висновком судді не можна, виходячи з наступного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно п. 6, 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні

особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК України, згідно якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на порушення його права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка у результаті оскаржуваного наказу повернулася у власність ОСОБА_1 , тобто цей спір є спором про право цивільне та має приватноправовий характер.

Оскарження рішень про державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру безпосередньо пов`язане із захистом позивачем цивільного права у спорі з ОСОБА_1 , яка заперечує законність дій державного реєстратора щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на іпотечне майно, тому дана справа не відноситься до юрисдикції господарських судів та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 27 листопада 2019 року у справі № 815/1915/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 807/137/18 та від 4 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції послався на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 2 жовтня 2019 року (справа № 807/137/18), однак, на думку колегії суддів, неправильно його трактував, так як оскаржуваним наказом було поновлено право власності на спірну квартиру ОСОБА_1 , а відтак спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду, належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь Мін`юсту як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача або не залучення до участі у справі співвідповідачем особи, інтереси якої зачіпаються поданим позовом, не є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви, оскільки питання залучення у справі співвідповідача вирішується судом у порядку, встановленому ч. 1 ст. 51 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті

провадження у справі постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Степаненко Ольги Олександрівни задовольнити.

Ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року скасувати, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович про визнання дій неправомірними та скасування наказу направити до Оболонського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 9 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк