04.02.2020 Справа № 363/4547/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області, посилаючись на те, що 31 березня 2017 року близько 12 год. відповідач за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Любимівка, урочище Сад, маючи умисел на незаконну порубку деревини з метою власного збагачення, без передбаченого законом дозволу та лісорубного квитка, за допомогою бензопили марки Штіль 180, яка знаходилась у його приватній власності незаконну порубку наступних дерев: дуб звичайний 1 шт. діаметр 24 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 24 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 26 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 26 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 36 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 44 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 52 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 60 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 64 см., дуб звичайний 1 шт. діаметр 68 см., а всього 10 сироростучих дерев породи Дуб звичайний, в результаті чого заподіяно шкоду навколишньому середовищу істотну шкоду в розмірі 79 598 грн. 64 коп. Після чого власноруч погрузив деревину на автомобіль марки ГАЗ 3307 д.н.з НОМЕР_1 та розпорядився нею на власний розсуд, а саме привіз її до себе за власним місцем проживання та за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України.

В зв`язку із тим, що під час розгляду кримінального провадження позивачем цивільний позов про відшкодування шкоди не подавався, позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки лісу в розмірі 79 598 грн. 64 коп.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не прибув.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 246 КК України.

Вказаний вирок набрав законної сили 30 серпня 2017 року.

Згідно вироку сума збитків, нанесених внаслідок незаконної порубки лісу складає 79 598 грн. 64 коп.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 31 березня 2017 року, оглядом а с. Любимівка Вишгородського району, Київської області урочище Сад виявлено 10 пеньків різного діаметру дерева «Дуб звичайний» діаметр 24 см., діаметр 24 см., діаметр 26 см., діаметр 26 см., діаметр 36 см., діаметр 44 см., діаметр 52 см., діаметр 60 см., діаметр 64 см., діаметр 68 см.

Матеріалами справи встановлено, що насадження в урочищі Сад с. Любимівка Вишгородського району, Київської області, в яких здійснено незаконну порубку лісу відповідачем за обставин вкладених у вироку цього ж суду від 16 червня 2017 року розташовані в межах населеного пункту.

Згідно частини 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.

Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 24 Лісового кодексу України збитки, права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 105 Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства.

Стаття 107 Лісового кодексу України вказує на те, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавство України.

Згідно п. 4 ч. 1. ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Відповідно до змісту вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Заподіяна довкіллю шкода відшкодовується до місцевого бюджету зазначеної територіальної громади, що повністю узгоджується з пунктом 4 частини 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України та частиною 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Оскільки вироком Вишгородського районного суду Київської області відповідача визнано винним у вчинення злочину, суд доходить висновку, що на нього слід покласти цивільну відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди, яку він завдав своїми неправомірними діями.

Відтак, збитки завдані незаконною порубкою лісових культур в розмірі 79 598 грн. 64 коп. необхідно стягнути з відповідача користь Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області

Згідно п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268, 280 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області збитки завдані незаконною порубкою лісових культур в розмірі 79 598 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивачі: Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборга, 67.

Любимівська сільська рада Вишгородського району Київської області, що знаходиться за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Любимівка, вул. Пролетарська, 61.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя