Провадження № 2/742/870/20
Єдиний унікальний № 742/1461/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

у складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Євтушенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі органу, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб - Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про встановлення способу участі у вихованні дитини та порядку побачення з дитиною -

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача:

1. 09.06.2020 року позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про встановлення способу участі у вихованні дитини та порядку побачення з дитиною.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач не надає можливості бачитися з його донькою ОСОБА_3 та перешкоджає з нею спілкуванню.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

2. Позивач в судове засідання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи без його участі та участі представника, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Також позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог.

3.Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, але подала заяву через канцелярію суду, в якій зазначила про визнання позову, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

4.Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5.Ухвалою суду від 11.06.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче засідання з викликом сторін /а.с. 34/.

6. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

7. Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, з огляду на приписи ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

9. 14.10.2011 року між позивачем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , з іншої, було укладено шлюб, який заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 15.11.2019 року розірвано.

10. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.09.2019 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції,позивач- ОСОБА_1 є батьком народженої за час шлюбних відносин з відповідачем донькою - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11. Згідно довідки та характеристики Комітету самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону від 14.05.2020 року позивач ОСОБА_1 з березня 2019 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а донька окремо проживає з відповідачем в квартирі

АДРЕСА_2 . Відповідач обмежує спілкування позивача з донькою ОСОБА_4 , чим перешкоджає у реалізації його права на виховання та спілкування з дівчинкою.

V. Оцінка Суду.

17. Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

18. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

19. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

20. Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

21. Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

22. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з донькою.

23. Згідно з ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

24. Частинами першою та другою ст.159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

25. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

26. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання.

Керуючись ст.ст.2-13,76-83,206,258,259,263-268 ЦПК України, ст.ст.257,263 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 , за участі органу, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб - Служба у справах дітей Прилуцької міської ради про встановлення способу участі у вихованні дитини та порядку побачення з дитиною - задовольнити.

2.Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступні способи участі у її вихованні та спілкуванні, а саме:

-спілкуватись з донькою кожної першої та третьої суботи та неділі з правом забирати дитину до місця проживання батька з 10 год. суботи до 19 год. наступного дня - неділі, відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування;

-у разі неможливості спілкувань з дитиною у визначений час, перенести зустріч на наступні дні за домовленістю з матір`ю

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов