Справа № 308/8900/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ПАТ «Промінвестбанк» про захист прав споживача та визнання недійсним договору про іпотечний кредит №147/8-07,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ПАТ «Промінвестбанк» про захист прав споживача та визнання недійсним договору про іпотечний кредит №147/8-07.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків (Договір про іпотечний кредит №147/8-07 від 10.12.2007 р., Іпотечний Договір №328/23-2007 від 13.12.2007 р.,Іпотечний Договір №329/23-2007 р. від 13.12.2007р.) вбачається, що позивач просить визнати недійсними: Договір про іпотечний кредит №147/8-07 від 10.12.2007 р., Іпотечний Договір №328/23-2007 від 13.12.2007 р.,Іпотечний Договір №329/23-2007 р. від 13.12.2007р. Разом із тим, із Іпотечного Договір №328/23-2007 р. від 13.12.2007р. вбачається, що предметом іпотечного договору є нерухоме майно а саме: домоволодіння а саме:житловий будинок (літ. А), сарай (літ. б), вбиральня (літ. В), огорожа (поз №), споруда (поз. І), загальною площею 87,3 м.кв., житловою площею 50,5 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_1 .

Окрім того, зі змісту Іпотечного Договору №329/23-2007 р. від 13.12.2007р., укладеного для забезпечення вимоги Іпотекодержателя що випливають з договору про іпотечний кредит №147/8-2007 від 10.12.2007, предметом договору є нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,2500 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Майновому поручителю ОСОБА_2 .

Разом з тим, в позовній заяві не обґрунтовано підстави звернення в інтересах вказаної особи до суду позивачем ОСОБА_3 , враховуючи що ОСОБА_2 є стороною оскаржуваного договору. Вказану особу, ОСОБА_2 , як власника майна та сторону оскаржуваного договору, не залучено до участі у справі, копії позовної заяви з додатками для такої не надано.

Крім того, позивачем не долучено до позовної заяви підтверджуючих документів про право власності на вказане нерухоме майно. Зокрема відсутній Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на день звернення до суду, що позбавляє суд можливості встановити кому саме належить спірне майно на день звернення до суду. Відсутність вищевказаних даних може призвести до того, що будуть порушення права та інтересів інших осіб, які не залучені до справи як учасники по справі.

Згідно ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вважаю за необхідне вказати на те, що з документів що додані позивачем у додатку до позовної зави, вбачається, що позивачем не додано документ про сплату судового збору. Разом із тим, у позовній заяві ОСОБА_1 , мотивує звільнення його від сплати судового збору тим, що позов стосується захисту прав споживача за споживчим кредитом що виданий банком 10.12.2007 року за кредитним договором №147/8-07.

Згідно прохальної частини позовної заяви, крім визнання недійсним кредитного договору №147/8-07, позивач просить визнати недійсним договір іпотеки №328/23-2007 що укладений між позивачем та Банком, а також іпотечний договір укладений між Банком та ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи підстави звільнення його від сплати судового збору, позивач не зазначає підстав звільнення від сплати судового збору за визнання недійсними договорів іпотеки №328/23-2007 від 13.12.2007 та 329/23-2007 від 13.12.2007.

Таким чином вважаю, що позивачем за звернення до суду із даним позовом слід сплатити судовий збір за дві позовні вимоги не майнового характеру, а саме:

«Визнати недійсними договір іпотеки №328/23-2007, що укладений 13.12.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 .

Визнати недійним іпотечний договір №329/23-2007 що укладений 13.12.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 .»

Згідно зі ст. 21Закону України«Про захистправ споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимогст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки позивач не виклав зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим не навів підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.3 ст.22Закону України"Прозахист правспоживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Позивач не звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами немайнового характеру про визнання недійсним договору іпотеки, оскільки вказані позовні вимоги не відносяться до вимог, пов`язаних з захистом прав споживачів, та позивач в даному випадку не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, за вказані позовні вимоги немайнового характеру позивач повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Таким чином, вимога про визнання недійсним договору іпотеки, за своєю природою є цивільно-правовими та не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, слід зазначити, що згідно преамбулиЗакону України «Про захист прав споживачів»цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 129 Конституції Україниоднією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду (за умови виконання вимог закону щодо оплати судовим збором) у даній справі дотримано.

Відповідно до положень ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 6 вказаного Закону, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, в розмірі (840,80*2) 1681,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у м.Ужгороді/м.Ужгород/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0007002 ; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ПАТ «Промінвестбанк» про захист прав споживача та визнання недійсним договору про іпотечний кредит №147/8-07, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош