Ухвала

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 2-2974/12

провадження № 61-12781ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс», товариство з обмеженою відповідальністю «Шико-2004», публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 25 серпня 2020 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У прохальній частині касаційної скарги міститься клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження. Так, заявник стверджує, що постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року не отримував, а з текстом вказаної постанови ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень 14 серпня 2020 року. Вказує, що в установлений статтею 390 ЦПК України строк звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто заявнику у зв`язку з тим, що касаційна скарга не підписана (пункт 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

Наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку на касаційне оскарженняне можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення заявнику копії оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

На підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано квитанцію від 17 серпня 2020 року № 0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн. З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вказана сума судового збору сплачена за подачу касаційної скарги, яка подавалася раніше, та була повернута ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року.

Враховуючи наведене, квитанція від 17 серпня 2020 року № 0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн не може бути прийнята судом касаційної інстанції як належний доказ сплати судового збору за розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 у даній справі.

Разом з тим, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору відповідно до положень пункту другого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 7 308,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, статтею 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалидо 15 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара