Справа №333/2354/20
Провадження №2/333/1652/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Шумейка І.П., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Железняка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/2354/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, на даний час шлюб розірвано, її рівень доходу недостатній для того, щоб самостійно нести всі витрати на утримання доньки, тому вона вимушена звернутися до суду.

20.05.2020 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження по справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

05.06.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що він офіційно не працевлаштований та не має постійної роботи, розмір його доходів нестабільний та складає приблизно 5000,00 гривень на місяць, з яких він сплачує оренду за житло, тому у зв`язку з своїм матеріальним становищем має змогу сплачувати аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_3 лише в розмірі 1500,00 гривень щомісячно. У разі задоволення позовних вимог щодо сплати аліментів в розмірі 5000,00 гривень на місяць відповідач залишиться без засобів до існування, без житла та буде змушений накопичувати борги по аліментам. ОСОБА_2 має намір брати участь у вихованні доньки та її додатковому матеріальному забезпеченні в залежності від своїх подальших доходів. Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на наявність у нього двох транспортних засобів, як високих статків є безпідставними та необґрунтованими, так як автомобілі є старими «євробляхами» і куплені ще 2 роки тому, один з яких за кошти його батьків і знаходиться в їх постійному користуванні.

15.06.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач зазначила, що твердження відповідача про його незадовільний майновий стан жодними доказами не підтверджено. ОСОБА_2 не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, він є працездатною особою, у позивача є наявна інформація про відкритий на ім`я відповідача рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Крім того, позивач зазначила, що посилання ОСОБА_2 на те, що один з автомобілів, який належить йому, був придбаний за кошти його батьків, є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

23.06.2020 року до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву, відповідно до яких відповідач зазначив, що він не заперечує проти наявності в нього карткового рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк», який він використовує для отримання своїх доходів. Відповідач зазначив, що він надає послуги з придбання автозапчастин та товарів для автомобілів. Замовники перераховують на його картковий рахунок грошові кошти для придбання товарів, які він в свою чергу перераховує продавцям товарів, а з кожної операції отримує незначні комісійні. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що позивач, як матір дитини, теж зобов`язана її утримувати і має для цього достатні грошові кошти. На підтвердження знаходження автомобіля FIAT в постійному користуванні батька ОСОБА_4 , суду разом з запереченнями, відповідачем було надано акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

01.07.2020 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання позивача про витребування у АТ КБ «Приватбанк» інформації про наявність та рух грошових коштів на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач і її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданої відповіді на відзив відповідача.

Відповідач і його представник у судовому засіданні просили задовольнити позов частково, в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та заперечень на відповідь відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, та їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017 року сторони по справі розірвали шлюб (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 27.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матір`ю (а.с.10).

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір і строки виплати аліментів, між позивачем і відповідачем не укладався.

Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі №6-35893св12).

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, з 07.07.2020 року перебуває на обліку, як безробітній у відділі надання соціальних послуг в Томаківському районі Нікопольського міськрайонного центру зайнятості (а.с. 75).

З витребуваної інформації у АТ КБ «Приватбанк», судом встановлено наявність та рух коштів на рахунках ОСОБА_2 . Однак, розглядати покладені і переведені на рахунок грошові кошти саме як дохід відповідача суд не вбачає підстав, адже зі слів ОСОБА_2 він надає послуги з придбання автозапчастин та товарів для автомобілів. Замовники перераховують на його картковий рахунок грошові кошти для придбання товарів, які він в свою чергу перераховує продавцям товарів, а з кожної операції отримує незначні комісійні. Крім того, з наданої банком інформації вбачається, що відповідачем неодноразово було здійснено перерахування коштів позивачу ОСОБА_1 , про що остання в судовому засіданні не заперечувала, що свідчить про фінансову участь відповідача у вихованні дитини. Крім того, суд враховує, що на час ухвалення рішення суду зі слів відповідача він посередницькою діяльністю з купівлі-продажу автомобільних запчастин не займається, про що надав виписку з банківського рахунку, став на облік в центр зайнятості як безробітний.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 з приводу наявності у ОСОБА_2 двох транспортних засобів, як великого матеріального статку, оскільки дані транспортні засоби були придбанні у 2018 році і за часом випуску 2011 і 2013 років.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що відповідач є фізично здоровою особою та може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини, та те, що позовні вимоги відповідачем визнано частково. При цьому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 5000,00 гривень, щомісячно, є завищеними.

Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати по справі становлять 840,80 гривень - судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1500 гривень, що становить 30,00% від ціни позову(1500:5000х100=30,00%), то відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 252,24 гривні (840,80х30,00%=252,24 ).

Керуючись ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 252 (двісті п`ятдесят дві) гривні 24 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений 11.09.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков