Ухвала

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 569/18043/17

провадження № 61-48871св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Служба автомобільних доріг у Рівненській області, Дочірнє підприємство «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2018 року у складі судді Куцоконя Ю. П. та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Боймиструк С. В., Хилевич С. В., Шимків С. С.,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Рівненській області, Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») про відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно зі Служби автомобільних доріг у Рівненській області та ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 762 306,95 грн на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року апеляційну скаргу ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Рівненській області задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2018 року в частині солідарного стягнення із Служби автомобільних доріг у Рівненській області та ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 762 306,95 грн на відшкодування майнової шкоди та 7 623,07 грн судових витрат, що складаються із судового збору, скасовано. У позові ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Рівненській області про відшкодування майнової шкоди відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції, а саме: в частині стягнення з ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»на користь ОСОБА_1 762 306,95 грн на відшкодування майнової шкоди та 7 623,07 грн судових витрат по справі, що складаються із судового збору, залишено без змін.

У грудні 2018 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки касаційна скарга у цій справі подана у грудні 2018 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності вказаним Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що в разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду касаційної скарги за участю ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» немає, тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у задоволенні клопотання про розгляд справи за його участі.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Рівненській області, Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко