Справа № 307/3628/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 липня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області постановлену 23 березня 2020 року головуючим суддею Бобрушко В.І. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання,

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання. Заява вмотивована тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 76850 гривень 80 копійок заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №014/4064/82/34352 від 27.08.2007 року, і належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах, та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 768,51 гривень сплаченого судового збору. Згідно договору про відступлення прав вимоги №114/2-10 від 27.06.2019 року, та від 02.07.2019 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №014/4064/82/34352/81 від 22 серпня 2007 року та іпотечним договором №014/4064/82/34352/18 від 27 серпня 2007 року. Виконавчі листи №307/3628/13-ц видані 26.05.2014 року та надіслані до Тячівського РВ ДВС для виконання. Державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості. Виконавчий лист №307/3628/13-ц відносно ОСОБА_3 повернутий стягувачу на підставі постанови про повернення виконавчого документа від 30.12.2015 року однак такий ним не отриманий, що свідчить про його втрату. До того ж ТОВ «ФК» УКРФІНАНС ГРУП» набуло прав вимоги лише 27 червня 2019 року, а тому направити виконавчі листи на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби може лише після заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа.

Відтак просить замінити сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», видати дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_3 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_3 .

Ухвалою Тячівського районного суду від 16.03.2020 року заяву задоволено частково.

Замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» по примусовому виконанню виконавчих листів в цивільній справі за №307/3628/13-ц щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/4064/82/34352 від 22.08.2007 року в розмірі 76850 гривень 80 копійок, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №014/4064/82/34352, посвідченим та зареєстрованим 27.08.2007 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец М.Ю. в реєстрі за №363, і належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та із встановленням ціни реалізації на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність на час реалізації предмета іпотеки та солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 768 гривень 51 копійку сплаченого судового збору.

Видано на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 лютого 2014 року дублікати виконавчих листів у цивільній справі №307/3628/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів, виданих в цивільній справі №307/3628/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та залишити без задоволення заяву. В обґрунтування скарги посилається на те, що заявником не доведено факту втрати оригіналу виконавчого листа. Суд не перевірив належність заявника, і крім того один з відповідачів ОСОБА_2 померла. З моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду від 03.02.2014 року пройшло більше шести років, а отже заява подана з пропуском строків позовної давності. Суд безпідставно поновив ці строки. Також вказує на те, що вся територія будинку знаходиться в аварійному та небезпечному стані, а тому такий навряд чи може бути предметом іпотеки.

На апеляційну скаргу подано ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» відзив доводи якого зводяться до того, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, так-як така постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено в статтях 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А відповідно до приписів статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 лютого 2014 року в цивільній справі №307/3628/13-ц, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/4064/82/34352 від 22.08.2007 року в розмірі 76850 гривень 80 копійок звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №014/4064/82/34352, посвідченим та зареєстрованим 27.08.2007 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец М.Ю. в реєстрі за №363, і належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та із встановленням ціни реалізації на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність на час реалізації предмета іпотеки, та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 768 гривень 51 копійку сплаченого судового збору (а.с.57-60).

Згідно договору про відступлення прав вимоги №114/2-10 від 27.06.2019 року, договором про відступленням прав за договором іпотеки від 02.07.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі за №1011, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», і Додатку №7 до нього, відбулося відступлення права вимоги, у тому числі і за кредитним договором №014/4064/82/34352/81 від 22 серпня 2007 року та договором іпотеки №014/4064/82/34352, посвідченого та зареєстрованого 27.08.2007 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец М.Ю. в реєстрі за №363 (а.с.82-90).

Також встановлено, що три виконавчі листи в даній цивільній справі за №307/3628/13-ц (провадження №2/307/130/14) були видані Тячівським районним судом Закарпатської області представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 04 червня 2014 року (а.с.67).

Зазначені виконавчі листи були пред`явлені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до виконання.

Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження від 06.09.2019 року на даний час в органах виконавчої служби виконавчі листи щодо стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконанні не перебувають. Зокрема, 12.06.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаних виконавчих листів, а 30.12.2015 року державним виконавцем було повернуто їх стягувачу (а.с.79-81).

Відповідно до листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 02.08.2019 року за №1654 оригінал виконавчого листа 2/307/130/14, виданого 26.05.2014 року та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження стягувачем отримано не було (а.с.76).

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження, видачі дублікатів виконавчих листі та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання. При цьому суд зазначив, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 лютого 2014 року позовні вимоги про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості в сумі 76850,80 гривень за кредитним договором №014/4064/82/34352/81 від 22 серпня 2007 року не приймалися, а тому в цій частині вимог заяви відмовлено.

З такими висновками суду першої інстанції можна погодитись лише частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частина 5 даної статті передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності змінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні такий замінюється правонаступником.

Як передбачено пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Та оскільки в даному випадку укладено договір про відступлення прав вимоги, то наявні правові підстави для заміни стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».

Суд першої інстанції вірно встановив зазначені обставини та дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни стягувача його правонаступником. При цьому судом правильно враховано, що рішенням суду першої інстанції звернуто стягнення саме на предмет іпотеки у рахунок погашення наявної заборгованості, а не солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів. Відтак, судом правильно викладено резолютивну частину ухвали в цій частині заявленої вимоги у відповідності до резолютивної частини рішення суду, а не згідно прохальної частини заяви.

Слід зазначити, що безпідставним є посилання апелянта з приводу не здійснення перевірки судом належності заявника, оскільки те, що саме належний суб`єкт звернувся у суд із такою заявою чітко випливає з договорів про відступлення прав вимоги, які містяться в матеріалах справи, що надані заявником.

Також відхиляє апеляційний суд посилання апелянта на те, що відповідач ОСОБА_2 померла, оскільки сама по собі смерть одного з боржників може бути підставою для заміни його правонаступником, одне це не впливає на можливість заміни стягувача його правонаступником та не може бути перешкодою для вирішення такого питання судом.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що будинок і вся територія будинку знаходиться в аварійному та небезпечному стані, а тому такий навряд чи може бути предметом іпотеки, то такі не мають жодного правового значення, оскільки це жодним чином не впливає на чинність договору іпотеки та рішення Тячівського районного суду від 03.02.2014 року.

Отже, ухвала суду першої інстанції в цій частині заявленої вимоги є законною та обґрунтованою, а підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не знаходить.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з ухвалою суду першої інстанції в іншій частині заявленої вимоги.

Зокрема, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в своїй заяві ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» просило видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконанню виключно лише щодо боржника ОСОБА_3 . Натомість судом вирішено такі вимоги щодо всіх виконавчих листів, чим порушено принцип диспозитивності цивільного процесу, а тому, ухвала суду першої інстанції в цій частині не може залишатися в силі.

Вирішуючи вимоги заяви в цій частині апеляційний суд зазначає наступне.

На час відкриття виконавчого провадження № 47840655 (постанова від 12 червня 2015 року) та повернення виконавчого документа стягувачу (постанова від 30 грудня 2015 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV). Тоді як на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Та відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Згідно приписів статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Та усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник обґрунтовує тим, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, а також те, що заявник набув прав вимоги лише 27 червня 2019 року.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що виконавчий документ повернуто стягувачу згідно постанови держвиконавця від 30.12.2015 року.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що первісний стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в період з 30.12.2015 року по червень 2019 року (тобто на протязі більш як трьох з половиною років) вчиняв хоч якісь активні дії, які б були спрямовані на з`ясування стану виконання відомого йому виконавчого провадження, його статусу та вчинених у ньому виконавчих дій. Хоча мав об`єктивну можливість знати про належність виконання своїх прав у виконавчому провадженні та усвідомлювати про можливу ймовірність порушення таких прав учасниками виконавчого провадження.

Таким чином ще первісним стягувачем було допущено надмірну процесуальну бездіяльність внаслідок довготривалої байдужої та пасивної поведінки, а отже ще ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було пропущено трирічний строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, і доказів поважності пропуску такого строку матеріали справи не містять і сторонами не надано суду.

Уклавши договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» набула прав та обов`язків кредитора в тому самому обсязі що мав й первісний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на момент укладення таких договорів (в тому числі й щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, строк пред`явлення по якому пропущено). З цього слідує, що укладаючи договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» мало реальну можливість виявити ризики, пов`язані з наявністю строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з наявною давністю ухвалення судового рішення (03 лютого 2014 року). А звідси, допущена процесуальна бездіяльність первісного кредитора створює усі відповідні правові наслідки і для нового кредитора.

Відтак, саме по собі посилання заявника на те, що він набув прав вимоги лише 27 червня 2019 року, а також на лист первісного кредитора від 02.08.2019 року про неотримання ним оригіналу виконавчого листа. Не може бути достатнім, обєктивним та правомірним доводом для поновлення строку з пред`явлення виконавчого листа до виконання. А звідси, у задоволенні заяви в частині заявленої вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити за недоведеністю такої.

Таким чином, зазначене є підставою і для відмови заявнику у видачі дубліката виконавчого листа.

З урахуванням наведеного, ухвалу суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Враховуючи встановлене та керуючись нормами статей 374, 376, 379, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2020 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні таких вимог.

У решті вимоги ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 16 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: