ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6087/20 Справа № 204/9057/19 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору довічного утримання нікчемним та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору довічного утримання нікчемним та визнання права власності в порядку спадкування.

27 березня 2020 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору довічного утримання нікчемним та визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково. Накладено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 . Заборонено іншим особам вчиняти будь які дії щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 . В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає (а.с.39-41).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволені заяви.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції прийняв до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть буди порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З поданої заяви вбачається, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, право власності на зазначену квартиру вибуло із спадкування та було зареєстровано за відповідачем на підставі договору довічного утримання. Отже, між сторонами виник спір щодо визнання договору довічного утримання нікчемним та визнання права власності в порядку спадкування.

Суд першої інстанції обрав вірний спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 , як такий, що може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, є співмірним із позовними вимогами, забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігає порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та не вбачає правових підстав встановлених положеннями ст. 376 ЦПК України для скасування оскаржуваної ухвали.

Окрім цього, апеляційна скарга не містить жодних обґрунтованих доводів стосовно того, чим саме порушує права та інтереси відповідача оскаржувана ухвала та які самі порушення цивільного процесуального законодавства України було допущено судом першої інстанції при її постановлені.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 09 вересня 2020 року.

Судді: