Справа № 170/118/20 Головуючий у 1 інстанції: Матвійчук С. П.
Провадження № 22-ц/802/906/20 Категорія: 39 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 18 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2011 між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт до 3000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, заборгованості не погашав, унаслідок чого станом на 31.12.2019 утворилася заборгованість у розмірі 13078,16 грн.

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 18.03.2020 відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказала, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписана нею, як підприємцем, а тому вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

У дане судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 14.09.2020, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції посилався на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг була укладена між представником АТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , а тому даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам цивільного процесуального законодавства.

Статтею 186 ЦПК України визначено підстави, за наявності яких суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Так, пунктом 1 частини 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір і має судова юрисдикція.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У пункті 1 частини першої статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

В пункті 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зав`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У статті 50 ЦК України передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2011 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Зі змісту зазначеної анкети-заяви вбачається, що вона підписана та містить ідентифікуючі дані фізичної особи ОСОБА_1 .

У розділі "Інформація про працевлаштування" анкети-заяви зазначено, що відповідач є приватним підприємцем, індустрія роботи торгівля, розмір місячної зарплати після сплати податків та інших вирахування 3000 грн.

Проте, відомостей про те що, підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 діяла, як фізична особа-підприємець, матеріали справи не містять.

Отже, висновок суду про те, що у анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку була укладена між представником АТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 як, не знайшов свого підтвердження та спростовується власне змістом самих договорів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими і позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що заява підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Посилання відповідача ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на встановлення Господарським судом Волинської області факту відкриття рахунку у АТ КБ «Приватбанк» нею, як фізичною особою - підприємцем є безпідставним, з огляду на таке.

Із досліджених апеляційним судом судових рішень постановлених у справах № 903/82/20 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення 34187,56 грн., № 903/618/14 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, № 903/590/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення 90133,68 грн. вбачається, що правовідносини між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» щодо відкриття та розрахунково-касового обслуговування банківського рахунку розпочались з 2003 року.

Так, з 20.06.2003 по 17.03.2011 між сторонами існували правовідносини засновані на Договорі № VO02315 «На здійснення розрахунково-касового обслуговування» від 20.06.2003. Між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» 17.03.2011 укладено Договір банківського рахунку, який складається із Заяви про відкриття поточного рахунку та Картки зі зразками підписів і відбитком печатки. У відповідності до умов Договору від 17.03.2011р., банк відкрив ФОП ОСОБА_1 поточний банківський рахунок у національній валюті та зобов`язувався здійснювати його розрахункове-касове обслуговування.

Тобто, правовідносини між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» виникли на підставі Договору № VO02315 «На здійснення розрахунково-касового обслуговування» від 20.06.2003 та Договору банківського рахунку від 17.03.2011, проте у даній справі банк обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підписану 14.03.2011.

З наведеного вбачається, що обставини встановлені у господарських справах № 903/618/14, № 903/590/19, 903/82/20 не мають правового значення при вирішенні питання встановлення суб`єктного складу правовідносин, що виникли у даній справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 18 березня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Шацького районного суду Волинської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: