Справа № 583/56/20
27 лютого 2020 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Ільченко В.М.
за участі секретаря Верби Н.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
20.01.2020 відкрито провадження в даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона та треті особи по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований, але з 2013 року не проживає її син ОСОБА_2 , який за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в будинку не має. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить позбавити ОСОБА_2 права користування зазначеним житловим приміщенням.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, просять задовольнити позовні вимоги.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, проаналізував матеріали справи, врахував позицію учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
Позивачці, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.04.1994, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 19.04.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві.
Згідно відповіді Сонячненського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 16.01.2020 №02-27/22 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за даною адресою не проживає.
З довідок Сонячненського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 24.12.2019 №1666 та від 02.01.2020 №02-20/08 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2013 року. За вказаною адресою фактично проживає одна ОСОБА_1 .
Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною 1 ст. 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачем не оспорено, що він понад один рік не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин, не несе витрат на його утримання, наявні підстави для задоволення вимог позивачки.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко