Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/398/20
Справа № 279/6129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове виселення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В даній квартирі є зареєстрованою відповідач по справі , його колишня дружина ОСОБА_2 .

Вказав, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 17.12.2018 року, шлюб між ними було розірвано. Фактично відразу ж після розірвання шлюбу відповідач виїхала зі свого місця проживання і в квартирі на даний час не проживає.

Оскільки він є власником вказаного майна, то має намір розпорядитись ним на власний розсуд. Проте своїх справ не може реалізувати через те, що відповідач продовжує бути зареєстрованою в належній йому квартирі.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач на позов надала відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки знялась з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та на даний час є зареєстрованою по АДРЕСА_3 .

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим Коростенським виконавчим комітетом міської ради народних депутатів від 20.01.2003 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Коростенською міською нотаріальною конторою 27.12.2011 року за № 2-1153 та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Коростенською міською нотаріальною конторою 27.12.2011 року за № 2-1155. (а.с.8-13).

В даному житловому будинку зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 колишня дружина позивача. ( довідка а.с. 14).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі рішення суду.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист

прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року

відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а відповідно ч. 2 ст.405 цього Кодексу член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 знялась з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_2 - 07.02.2020 року та є зареєстрованою по АДРЕСА_3 , що стверджується копією паспорта ( а.с. 30), тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 319, 383, ЦК України, ст.156 ЖК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове виселення - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.