Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/43/20
Провадження № 2/945/387/20
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Бойко В.Д.; позивача ОСОБА_1 ; представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
13 січня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 жовтня 2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, який, з ініціативи чоловіка, було розірвано 18 березня 2010 року. У шлюбі з чоловіком в них народилися діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у позові позивач вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу з чоловіком, в них народилася дочка ОСОБА_6 . Позивач зазначила, що 13 жовтня 2018 року відповідач перевіз особисті речі позивача та їхніх дітей до матері позивача. З цього часу діти проживають разом з позивачем ОСОБА_1 , окремо від відповідачата знаходяться на утриманні позивача. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку з чим позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 в розмірі 2218 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
12 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав на адресу суду відзив на позов, у якому позов визнав частково; просив ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1059 грн., щомісячно на кожну дитину. У відзиві відповідач зазначив, що він непрацевлаштований та знаходиться на обліку в центрі зайнятості.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив про часткове визнання відповідачем позовних вимог, про що викладено у відзиві відповідача на позов.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
У шлюбі у подружжя народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18 березня 2010 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 15).
Після розірвання шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сторін народилася дочка ОСОБА_9 .
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_2 ; серії НОМЕР_3 ; серії НОМЕР_4 (а. с. 10, 11).
З тексту позовної заяви, а також довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 12 грудня 2019 року слідує, що син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 проживають разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні (а. с. 18).
Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивач у позові зазначив та у судовому засіданні пояснив, що дочка ОСОБА_6 часто хворіє. В підтвердження цього позивач надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 20 грудня 2019 року (а. с. 6).
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 16 грудня 2019 року офіційно не працевлаштований та зареєстрований як безробітний в Миколаївській районній філії Миколаївського ОЦЗ (Миколаївського регіону). Вказані відомості підтверджуються довідкою Миколаївської районної філії Миколаївського ОЦЗ (Миколаївського регіону) від 14 лютого 2020 року, наданою представником відповідача.
При цьому, обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дітей за станом здоров`я або за іншими обставинами відсутні.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач працевлаштований неофіційно та отримує дохід, оскільки, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин. Крім цього, суд не бере до уваги посилання позивача, щодо наявності у відповідача нерухомого та рухомого майна, яке ним нещодавно придбане, оскільки доказів на підтвердження цих обставин позивачем також не надано.
Також позивачем не підтверджено доказами ті обставини, що відповідач не має інших утриманців.
Відповідно до положень ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, відповідач як батько дитини, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Враховуючи те, що часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також, ураховуючи стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, те, що позивач офіційно не працює, а також те, що мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 червня 2020 ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 2218 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця сел. Зелений Клин, Баштанського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; номер і серія паспорта НОМЕР_6 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Степове, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ; номер і серія паспорта НОМЕР_8 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 січня 2020 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця сел. Зелений Клин, Баштанського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; номер і серія паспорта НОМЕР_6 ) судовий збір в дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Н. О. Шаронова