КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/23851/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3972/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Мицик Ю.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши у порядку ст.. 369 ЦПК України справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії та просила суд визнати незаконними дії ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо ненадання в рахунках за спожитий газ інформації про фактичні оплачені споживачем обсяги споживання природного газу, визнати незаконними дії відповідача щодо приведення обсягів фактичного споживання природного газу побутовими споживачами до стандартних умов із застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики від 26 лютого 2004 року № 116, зобов`язати ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснити перерахунок розміру заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , шляхом зменшення її на суму нарахувань внаслідок застосування коефіцієнтів приведення фактичних обсягів споживання природного газу до стандартних умов.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до Дарницького районного суду міста Києва для розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передаючи справу на розгляд Вишгородському районному суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами виник з приводу нарахування коштів за постачання природного газу до об`єкту нерухомості, який розташований у АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Дарницького районного суду міста Києва.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що спір стосується порядку обчислення плати за надані послуги і не стосується нерухомого майна з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , що третиріально відноситься, до Вишгородського районного суду Київської області.

Таким чином, враховуючи, що спір виник з приводу утримання нерухомого майна, суд вірно застосував правила ст. 30 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року

залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді