Ухвала

Іменем України

08 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 720/410/20

провадження № 61-12465ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Марчук Денис Петрович на постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафенда-ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 07 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Плафена-ЛТД» до ТОВ «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

Роз`яснено позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Плафена-ЛТД» задоволено.

Ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 07 квітня 2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17 серпня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язкуОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марчук Д. П., подано касаційну скаргу (надійшла 20 серпня 2020 року), в якій заявник просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року.

Також, заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, а саме у зв`язку з неотриманням постанови апеляційного суду, зазначив, що дізнався про неї після отримання ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 серпня 2020 року у справі 720/410/20 про відкриття провадження.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому строк необхідно поновити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що даний спір підлягає вирішенню у господарському суді.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було дотримано правил юрисдикції та підсудності.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Так, у статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Наведена норма свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що між позивачем та відповідачами існує спір щодо правочину, укладеного між юридичною та фізичною особою з метою заміни кредитора ТОВ «ФК «Фінкепітал» на ОСОБА_1 , що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства згідно з наведеними приписами Цивільного процесуального кодексу України, дійшов правильного висновку про скасування ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці від 07 квітня 2020 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки, касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з відмовою відкриття касаційного провадження, клопотанняОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марчук Д. П. про зупинення розгляду справи №720/410/20 Садгірському районному суді м. Чернівці не потребує окремого розгляду.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Марчук Денис Петрович строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Марчук Денис Петрович на постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафенда-ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк