Номер справи 220/1453/20
Номер провадження 2-н/220/34/20
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2020 року смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості за договором позики № 15/03/2019-13 від 15.03.2019 р. ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості за договором позики № 15/03/2019-13 від 15.03.2019 р., посилаючись на те, 15 березня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (надалі також - Боржник, Позичальник) та ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 листопада 1995 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (надалі також - Кредитор,Позикодавець, Заявник) був укладений Договір позики № 15/03/2019-13 (надалі також - Договір). Згідно п. 1.1. Договору Позикодавець передав у власність Позичальнику, а Позичальник прийняв від Позикодавця грошові кошти у сумі 80160 (вісімдесят тисяч сто шістдесят) грн., що є еквівалентом 3 000 (три тисячі) дол.. США, згідно курсу, встановленого НБУ України на дату укладення Договору, а саме 26,72 грн./l дол. США (надалі також - Позика) та зобов`язався повернути Позикодавцеві отримані грошові кошти в національній валюті гривні по курсу НБУ, встановленому на момент виплати в еквіваленті 3000 (трьох тисяч) дол..США, але не більше ніж 100200 (сто тисяч двісті) грн.. на розрахунковий рахунок картки Позичальника 25 квітня 2020 року. Боржник своїх зобов`язань за договором не виконувала належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по вказаному договору, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, відповідно до умов договору. Просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , заборгованість за Договором позики № 15/03/2019-13 від 15.03.2019 року в розмірі 81030,00 грн., заборгованість по сплаті грошових коштів по відсоткам за користування Позикою в розмірі 11075,03 грн., штраф в розмірі 5 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 210,20 грн.

Розглянувши надані матеріали, враховуючи те, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу за заявою особи, якій належить право вимоги, а також органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших; вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, передбачені статтею 161 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 161 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, відповідно до п.п. 2.2.1 договору позики № 15/03/2019-13 від 15.03.2019 р., датою виконання позикодавцем взятих на себе зобов`язань за договором є день фактичного зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, вказаний у договорі; підтвердженням отримання позики позичальником є банківські документи про отримання грошових коштів на рахунок позичальника, видані установою банку чи/або іншою фінансовою установою, що проводила розрахунки між сторонами. Проте, вказаний документ на підтвердження зарахування коштів та отримання позики позичальником (боржником) суду не надано.

Отже, із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення права грошової вимоги.

У наказному провадженні суд позбавлений процесуальної можливості витребовувати вказані документи на підтвердження вимог наказу, а тому вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160-166 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості за договором позики № 15/03/2019-13 від 15.03.2019 р.

Роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як представнику заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.А. Дурач