У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2020 Справа №607/7521/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретарів судового засідання Грабської Ю.І., Крупи О.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тернополі Тернопільської області померла громадянка Російської Федерації ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії НОМЕР_1 , видане Відділом Державної рєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського правління юстиції 08.07.2014, актовий запис №675.

Померла ОСОБА_6 на день смерті була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

Померла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є рідними батьками позивачки ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , видане Завідуючим відділом (бюро) запису актів громадського стану 09.11.1985), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15.10.1966.

Відповідач ОСОБА_4 є рідним братом, а відповідачка ОСОБА_5 рідною сестрою позивачки ОСОБА_3 .

Згідно Витягу із Спадкового реєстру від 11.08.2014 за №38097657, сформованого ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області, у Спадковому реєстрі відсутня інформація за параметрами пошуку ОСОБА_6 .

Спадкодавцю ОСОБА_6 на день її смерті належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.01.2015, що набрало законної сили у справі №607/11683/14-ц.

Позивач вказала, що у даному рішенні суду встановлені обставини, які встановлені судовим рішенням та не підлягають повторному доказування при розгляді даної справи, зокрема, що 12.04.1964 ОСОБА_7 та ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі та сплативши повністю станом на 01.12.2004 внески за кооперативну спадкову квартиру фактично набули її у власність. Відтак, спірна квартира належала відповідачу ОСОБА_7 і спадкодавцю ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя, хоча право власності не було оформлено у встановленому законом порядку.

Факт проживання позивачки ОСОБА_12 у спадковій квартирі через чотири-п`ять місяців після смерті ОСОБА_6 визнавався відповідачем ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції при розгляді вказаної вище цивільної справи за №607/11683/14-ц.

21 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_7 подарував відповідачу ОСОБА_4 спадкову квартиру згідно договору дарування, укладеного 21.02.2013 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідченого Іваненко О.С., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №258.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2016 року, що набрало законної сили у справі №607/18676/15-ц за позовом ОСОБА_13 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_14 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , треті особи - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. про визнання недійсним договору дарування квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_14 , третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, позовні вимоги ОСОБА_13 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_14 задоволено в повному обсязі. Визнано з моменту укладення недійсним договір дарування спірної квартири, укладений 21.02.2013 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідченого Іваненко О.С., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №258.

Позивач ОСОБА_3 вказала, що за нею слід визнати право власності на 1/6 частку спадкової квартири в порядку спадкування за законом майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 оскільки спадкодавець ОСОБА_6 , за час свого життя набула на праві спільної сумісної власності з відповідачем ОСОБА_7 право на 1/2 частку спадкової квартири, а відтак позивачка ОСОБА_3 , яка будучи її спадкоємцем першої черги за законом, фактично вступивши в управління та володіння спадковою квартирою, набула нарівні зі своїм батьком ОСОБА_7 та братом ОСОБА_4 право на її 1/6 частку.

Із вказаних підстав позивач просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі.

Представник позивача адвокат Варода П.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовні заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Демкович Ю.Й. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі. Вказав, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.01.2015 року у справі № 607/11683/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. Вказав, що вирішений судом спір є ідентичним спору, який розглядається на даний час, що є підставою для закриття провадження у даній справі. Одночасно просить скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_5 , яка проживає у республіці Комі Російської Федерації, на виконання міжнародного доручення Тернопільського міськрайонного суду була допитана Інтинським міським судом Республіки Комі. В ході судового допиту повідомила, що не заперечує про розгляд справи у її відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін вважає, що провадження у дані справі слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України виходячи із наступного.

У даній справі розглядаються позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення судових витрат у справі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2015 року, яке ухвалено у справі № 607/11683/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання квартири спільним сумісним майном подружжя, визнання частково недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд у цивільній справі № 607/11683/14-ц виходив із наступних положень нормативно-правових актів та обставин, які встановлені судом за результатами розгляду справи по суті.

З 12 квітня 1964 року ОСОБА_7 і ОСОБА_16 перебували у зареєстрованому шлюбі та сплативши повністю станом на 01.12.2004 року внески за кооперативну квартиру в АДРЕСА_3 , фактично набули її у власність.

Відтак, спірна квартира належала ОСОБА_7 і ОСОБА_17 на праві спільної сумісної власності подружжя, хоча право власності і не було оформлено у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи наведене, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_2 .

Водночас, як встановлено із довідки №46 від 06.02.2014року, виданої ПМП "СОВР", за ОСОБА_3 зареєстровано місце проживання у квартирі АДРЕСА_2 з 10.06.2005 року, тобто вже після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач також не зверталась до нотаріальної контори у шестимісячний строк після відкриття спадщини після ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини.

Відтак, позивач не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України.

За наведених обставин, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки позивачем не прийнято спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Суд прийшов до переконання, що не підлягають до задоволення і вимоги про визнання частково недійсним договору дарування квартири від 21 лютого 2012 року та визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за факту неприйняття спадщини позивачкою, судом не встановлено порушення її прав у цій частині вимог.

Суд також критично оцінив доводи відповідачів про застосування позовної давності до вимог ОСОБА_3 яка звернулася до суду із даним позовом 14.07.2014 року, приймаючи до уваги доводи позивача про те, що їй стало відомо про оформлення права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 у лютому 2014 року.

Суд відзначив, що позивач не позбавлена права звернутись до суду із вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За встановлених обставин справи суд вважає, що з приводу виниклого між сторонами спору уже набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема це рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.01.2015 року, яке ухвалене у цивільній справі № № 607/11683/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання квартири спільним сумісним майном подружжя, визнання частково недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування.

Суд вважає, що рішення суду від 19.01.2015 року, яке ухвалене в цивільній справі № 607/11683/14-ц та даний спір стосуються тих самих сторін, що вбачається із змісту вказаного рішення суду та змісту позову у даній справі; того самого предмету позову, яким є 1/6 частина квартири АДРЕСА_2 , та тих самих підстав: визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 .

Отже, за таких обставин суд вважає, що провадження у даній справі підлгає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на те, що провадження у дані справі підлягає закриттю, суд вважає, що на підставі ч.9 ст. 158 ЦПК України, слід скасувати заходи забезпечення позову вжиті у даній цивільній справі згідно ухвали суду від 17 липня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 255, ч.9 ст. 158 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно закрити.

Заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2019 року у цивільній справі № 607/7521/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 скасувати.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, негайно направити для виконання в частині скасування заходів забезпечення позову до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Князя Острозького, будинок 14), відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (46001, вул. Шевченка, 1 м. Тернопіль).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_6 , зареєстрована: АДРЕСА_7 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич