Справа № 154/2992/19 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/855/20 Категорія: 3 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідачів - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 62/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1000 кв.м для обслуговування даного будинку.

Спадковий будинок ще за життя матері було розподілено для користування на дві частини (без юридичного розподілу на дві окремі квартири). Однією частиною користувався брат ОСОБА_7 зі своєю сім`єю, а іншою - вона з матір`ю.

Після смерті матері їй і братові належить по 31/100 частці спадкового будинку.

При оформленні спадщини нею було виявлено, що ОСОБА_7 здійснив самовільну реконструкцію їх будинку без жодної документації, що підтверджується повідомленням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 04.03.2016.

07.07.2016 на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис про зобов`язання усунути порушення містобудівного законодавства.

15.07.2016 Постановою № 159 Управління Державної Архітектурно- будівельної інспекції у Волинській області було визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушенні за ч.1 ст. 96 КУпАП, що підтверджується повідомленням Управління Державної архітектурно- будівельної інспекції у Волинській області.

Відповідачі являються спадкоємцями після смерті її брата ОСОБА_7 і фактично прийняли спадщину після нього, однак до цього часу ніяких дій по усуненню порушень визначених Приписом від 07.07.2016 не вчинили.

На даний час, з урахуванням рішення Володимир-Волинського міського суду від 17 серпня 2016 року позивачу видано нові свідоцтва на 31/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/2 частини земельної ділянки площею 1000 кв.м для обслуговування вказаного будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Після усіх судових рішень та арештів майна вона лише тепер змогла зареєструвати своє право власності на спадкове майно, що дало їй можливість звернутися із даним позовом за захистом своїх порушених прав.

У даному випадку має місце триваюче правопорушення, оскільки ні покійним братом, ні його спадкоємцями, які прийняли спадщину, не вчинено жодних дій по усуненню стану, який порушує закон і її права, тобто до цього часу припис не виконано.

Самовільне перепланування та перебудова житлового будинку позбавляє її можливості повноцінно реалізувати своє право власності на виділ у натурі своєї частки майна, а переоблаштувавши на власний розсуд горище під мансарду, їй створено перепони у користуванні будинком, у зв`язку з чим їй обмежено доступ до домоволодіння, позбавлено можливості доступу до піддахового простору.

Перебудоване приміщення є горищем спільного будинку і є місцем спільного користування, що підтверджується технічним паспортом будинку.

Реконструкція горища без згоди усіх співвласників, незаконне захоплення горища, зумовило порушення її прав. На даний час через самовільну реконструкцію будинку він не підлягає поділу і вона не має можливості виділити в натурі свою частку, тому змушена захищати свої права шляхом пред`явлення даного позову.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги 29.11.2019 (а.с.120-122), просила усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 провести за власний рахунок відповідну перебудову з приведенням горища даного будинку до попереднього стану, який існував до проведення самовільної реконструкції відповідно до технічної документації 1988 року.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 червня 2020 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 від імені відповідачів, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавала.

У судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Представник відповідачів апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 (38/100 частин) та його матері ОСОБА_6 (62/100 частин), що стверджується наявним у матеріалах інвентарної справи витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно 28381215 від 16.12.2010 року.

Матеріалами справи також стверджується, що ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 1000 кв.м для обслуговування жилого будинку та господарських споруд за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Усі спірні переобладнання проведені за життя співвласників і будь-яких заперечень мати не заявляла.

Після смерті матері позивачу належить право на 31/100 частку у спадковому будинковолодінні, яка не виділена в натурі.

Горище не підлягає поділу, оскільки залишається у спільному користуванні усіх співвласників.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивач не просила суд знести самочинне будівництво, просила не демонтувати, а перебудувати - привести будинок до стану, який існував до самовільної реконструкції - відхиляються апеляційним судом, оскільки яким чином можливо перебудувати без демонтажу існуючої будівлі - позивач пояснити не змогла.

Крім того, можливість такої перебудови не підтверджена жодними належними, допустимими та достовірними доказами.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів провести за власний рахунок відповідну перебудову з приведенням горища спірного будинку до попереднього стану, який існував до проведення самовільної реконструкції відповідно до технічної документації 1988 року, є крайнім заходом по усуненню порушень прав позивача, а також, що ці позовні вимоги є передчасними.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді