_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3910/20
УХВАЛА

14.09.2020 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОРОЛЬОВА-33» про визнання рішення недійсними,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОРОЛЬОВА-33» про визнання рішення недійсними, в якій позивач просить суд признати Рішення Загальних Зборів ОСББ "КОРОЛЬОВА-ЗЗ" від 26 березня 2017 р., та послідуюче рішення засідання правління 12.08.2017 р. на чолі з Головою Зборів ОСОБА_2 та секретарем Зборів ОСОБА_3 про звільнення з посади Голови Правління ОСОБА_1 з 12.08.2017 р. та призначення Головою Правління ОСББ "КОРОЛЬОВА-ЗЗ" ОСОБА_3 з 13.08.2017 р. недійсними, бо скликані та проведені з порушеннями Законів України мПро ОСББ та Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" № 1413-VIII в редакції від 14 червня 2016 р. Покласти всі витрати по даному провадженню на Відповідача та зобов`язати Відповідача відшкодувати витрачені по даному впровадженню кошти в повному обсязі на картку Приват банку № НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним поданням було розподілено судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи суддею встановлено наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Позовна заява - документ, який пред`являється позивачем до суду в установленій процесуальним законом формі та містить вимогу про примусовий захист порушеного права чи інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим за приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Предметом позову є визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "КОРОЛЬОВА-33" прийняте 26.03.2017 року та 12.08.2017 року, за наслідком яких було переобрано голову правління з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .

Тобто спір виник між членом ОСББ " КОРОЛЬОВА-33" та безпосередньо ОСББ "КОРОЛЬОВА-33" з приводу прийняття рішення та організаційної діяльності об`єднання відповідно до Статуту.

Оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, суд вважає, що наведений спір має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 зроблено висновок, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, за змістом якої при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорюванні або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду випливає, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи повинні розглядатись за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України, Постанова Верховного суду від 19.03.2019 року, справа № 127/1425/16).

Таким чином, в даному конкретному випадку, слід дійти висновку, що спір, про який йдеться у позові, за сукупністю суб`єктного складу, характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу право на звернення з даним позовом до господарського суду за правилами ст.ст. 27, 29 ГПК України.

Одночасно судом враховується, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічними вимогами до суду (справа №520/18229/19), за наслідком розгляду якої, Київським районним судом міста Одеси 21.05.2020 року ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.19, 187, 352, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КОРОЛЬОВА-33» про визнання рішення недійсними - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що з заявленими вимогами він має право звернутись до суду з відповідним позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.