Постанова

Іменем України

(додаткова)

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 161/14225/19

провадження № 61-8917св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - комунальний заклад «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженняклопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради» на постанову Волинського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Карпук А. К., Осіпука В. В., Здрилюк О. І., від 14 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради»

(далі - КЗ «СДЮСШОР») про визнання незаконним та скасування наказу

про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку

за час вимушеного прогулу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 травня 2020 року

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «СДЮСШОР» № 104-к від 23 липня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача КЗ «СДЮСШОР» з 25 липня 2019 року. Стягнуто з КЗ «СДЮСШОР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 липня 2019 року по 14 травня 2020 року у розмірі 87 350, 45 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року касаційну скаргу комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради»залишено без задоволення. Постанову Волинського апеляційного суду від 14 травня 2020 року залишено без змін.

У поданому до Верховного Суду клопотанні ОСОБА_1 просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 тис. грн, які позивач поніс у зв`язку з поданням відзиву на касаційну скаргу відповідача.

Дослідивши доводи клопотання і надані заявником документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання.

Частиною першою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої

статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з підготовкою відзиву на касаційну скаргу, заявником надано договір про надання правничої допомоги від 20 липня 2020 року, укладений між адвокатом Півнем Г. В. та ОСОБА_1 , розрахунок наданої правничої допомоги віл 07 серпня 2020 року на суму 3 тис. грн, акт наданої правничої допомоги від 07 серпня 2020 року, квитанцію про оплату наданих послуг адвокатом від 21 липня 2020 року № 0.0..1 у розмірі 3 тис. грн.

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про доведеність відповідачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді касаційної інстанції у розмірі 3 тис. грн. Підстави для того, щоб вважати розмір витрат на професійну правничу допомогу є не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, розміром задоволених позовних вимог колегією суддів не встановлено.

Враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року касаційну скаргу комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради» залишено без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін, проте питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу під час перегляду справи у суді касаційної інстанції, не вирішено, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання Луцької міської ради»,() на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович