Провадження 4-с/235/10/20
Справа №235/527/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, заінтересована особа (стягувач) АТ КБ «Приватбанк»,

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, заінтересована особа (стягувач) АТ КБ «Приватбанк». Скарга обґрунтована тим, що згідно з рішенням суду від 14.03.2019 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто 47958,50 гривень та судовий збір 777,04 гривень. Стягнення відбувається за виконавчим провадженням № 59713768 від 06.08.2019 року, яке знаходиться на виконанні у головного державного виконавця Покровського міськрайвідділу ДВС. З 10 вересня 2019 року заявник працює в ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦОФ». Для отримання заробітної плати ним відкрито банківський рахунок в АТ «ПУМБ» з реквізитами: UA2282010.

23.09.2019 року виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках АТ «ПУМБ». 7.10.2019 року бухгалтерією підприємства повідомлено про перерахування заробітної плати, на банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» у розмірі 4004,81 грн.

Однак отримати заробітну плату заявник не зміг, банком АТ «ПУМБ» повідомлено, що згідно постанови державного виконавця накладено арешт на рахунок UА2282010 та отримати заробітну плату з картки він не зможе, оскільки в будь-який момент за платіжним дорученням виконавця вона може бути перерахована стягувачу.

Таким чином, у заявника (боржника за виконавчим провадженням) фактично було стягнено повністю 100% його заробітної плати за постановою державного виконавця про арешт коштів на рахунку, куди виплачується заробітна плата.

Одразу після цього він звернувся особисто до державного виконавця та повідомив, що працює в ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦЗФ» та отримує заробітну плату на картку в АТ «ПУМБ», арешт 100% заробітної плати суперечить ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки згідно ч.2 ,3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Тобто з заробітної плати боржника за даним виконавчим листом може бути утримане лише 20%, інші 80% заробітної плати він має отримувати для забезпечення свого прожиття.

Рахунок, з якого було здійснене 100% утримання є рахунком з отримання заробітної плати. На підтвердження цього просив виконавця здійснити відповідні запити щодо його карткового рахунку в ПАТ «ПУМБ».

Однак виконавець в усній формі відмовила у здійсненні дій щодо усунення порушення прав на отримання заробітної плати.

21.10.2019 року боржник звернувся із письмовою скаргою на дії виконавця до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області (м.Краматорськ). У листопаді 2019 року ним отримано лист, згідно якого Управління не вбачає порушень моїх прав.

З відповіді 1518-31/38849 від 17.12.2019 року, яка надійшла з Покровського відділу ВДВС, вбачається, що 10.12.2019 року до Покровського відділу надійшла інформація відносно боржника про відкриття карткового рахунку для зарахування заробітної плати, залишок коштів на якому складає 10426,30 грн.

Таким чином, виконавець дізналась про спеціальний режим (для зарахування заробітної плати ) карткового рахунку 10.12.2019 року.

Оскільки виконавець дізналась про те, що картковий рахунок в ПАТ «ПУМБ» відкрито для зарахування заробітної плати, та звернення стягнення на заробітну плату, яка перераховується на цей рахунок у розмірі 100% не допускається статтею 70 ЗУ «Про виконавче провадження», то згідно ч.5 ст.13. ЗУ «Про виконавче провадження» не пізніше 11.12.2019 року мала винести постанову про зняття арешту з зарплатного карткового рахунку та в той же день надіслати її до банку для виконання.

Однак виконавець постанову про зняття арешту не винесла, чим допустила протиправну бездіяльність в процесі виконання виконавчого провадження.

Крім того, виконавець винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 12.12.2019 року, якою зобов`язала підприємство здійснювати відрахування з заробітної плати ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦОФ» 20 % доходів.

Таким чином, наразі, боржник не отримував заробітну плату з жовтня 2019 року, оскільки до сих пір не скасований арешт на рахунок, відкритий для зарахування заробітної плати в банку ПАТ «ПУМБ» за № UА2282010.

У зв`язку з тим, що довідку про призначення банківського рахунку (для зарахування заробітної плати) боржник особисто отримав від банку лише 30.01.2020 року, а вказана довідка є письмовим доказом, який обґрунтовує вимоги скарги, він пропустив строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність виконавця. У зв`язку з цим, просить поновити строк звернення до суду, оскільки його було порушено з поважної причини, пов`язаної із витребуванням необхідного доказу.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Покровського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, щодо полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з банківського рахунку UА2282010, відкритого в ПАТ «ПУМБ» для зарахування заробітної плати ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»; зобов`язати головного державного виконавця Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) ОСОБА_2 Дмитрівну винести постанову про зняття арешту з банківського рахунку UА2282010, відкритому в ПАТ «ПУМБ» для зарахування заробітної плати ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

Головний державний виконавець Покровського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клімова Раїса Дмитрівна до судового не з`явилась Надала суду відзив на скаргу в якому зазначила, що у відділі перебуває виконавче провадження ВП 59713768, відкрите 06.08.2019р., де боржником є ОСОБА_1 . В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було отримано 23.09.2019р. інформацію від ПАТ «ПУМБ» про відкриття рахунку. При накладенні арешту на кошти боржником не було надано підтверджуючого документу, що кошти, які перебувають на рахунку є заробітною платою, тому пропоновано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з коштів, а не зі скаргою на дії державного виконавця. Дії державного виконавця визнані такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Вважає скаргу на бездіяльність головного державного виконавця безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим вона не підлягає задоволенню.

Представник стягувача за виконавчим провадження АТ КБ «Приватбанк» до судового засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, думки щодо доводів скарги не висловив.

Головний державний виконавець Покровського міського відділу державної Клімова Р.Д., дії якої оскаржуються, до судового засідання не з`явилась. Начальник відділу надіслав клопотання про розгляд справи без державного виконавця у зв`язку з великою завантаженістю у роботі.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, у скарзі зазначив, що просить розгляд справи здійснити без його участі.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає за необхідне в першу чергу вирішити питання щодо поновлення строку для подання скарги на дії державного виконавця.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що строк для подання скарги до суду пропущено з поважних причин.

Поновлюючи строк на звернення до суду зі скаргою, суд виходить також з права заявника на доступ до правосуддя і судового захисту порушених, як вважає ОСОБА_1 його прав і інтересів, а також вимог п.16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно якого при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Таким чином, враховуючи викладене та з метою захисту прав скаржника, зокрема його право на оскарження дій державного виконавця, які на його думку є неправомірними, що передбачено Конституцією України та іншими нормами, та спір який виник між сторонами можна вирішити тільки після повного з`ясування всіх обставин справи та дати належну оцінку доказам наданим всіма учасниками процесу.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для звернення до суду скаржника на оскарження дій державного виконавця оскільки причини, через які строк ним пропущений суд визнав поважними.

Частина 2 ст.451 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Частинами 3 та 4 цієї статті передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, крім інших, є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 06.08.2019 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 48735,54 гривень (а.с.3).

За повідомленням АТ «Пумб» на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок UA 2282010 (а.с.4).

Постановою головного державного виконавця від 23.09.2019 року накладено арешт на рахунок боржника, який відкрито у АТ «ПУМБ» (а.с.5).

Боржник у скарзі на дії державного виконавця від 21.10.2019 року повідомив про те, що рахунок UA 2282010 відкритий для отримання заробітної плати, яку він повинен отримувати як працівник ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦОФ» (а.с.6).

Дана інформація не перевірена ані державним виконавцем, в провадженні якого перебувало виконавче провадження, ані Управлінням Державної виконавчої служби, як наслідок в задоволенні скарги відмовлено (а.с.6,7).

Постановою головного державного виконавця Клімовою Р.Д. від 112.12.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку він отримує у ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦОФ», в розмірі 20 % від заробітної плати (а.с.9).

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у листі від 30.01.2020 року за № КА1-50.4/49 зазначив, що у банківській установі відкрито рахунок UA 2282010 на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору № А11320576 від 01.11.2008 року для зарахування заробітної плати ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦОФ» (а.с.11).

Таким чином, на даний час із заробітної плати боржника ОСОБА_1 проводиться утримання в розмірі 20%, а потім залишок в розмірі 80% перераховується підприємством, на якому працює боржник, на рахунок в установі банку. Проте отримати заробітну плату ОСОБА_1 позбавлений можливості, оскільки на цей рахунок накладено арешт державним виконавцем. Фактично з боржника утримується 100% заробітної плати, що є грубим порушенням прав громадянина на отримання винагороди за свою роботу.

Головний державний виконавець в даному випадку проявила неправомірну бездіяльність, оскільки не прийняла жодного заходу для зняття арешту з банківського рахунку, який відкрито для отримання заробітної плати боржником. Накладення арешту на грошові кошти, які є заробітною платою, є неправомірним.

Як зазначено у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014№ 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга на дії державного виконавця обгрунтована, доводи скаржника знайшли підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме суд визнає неправомірною бездіяльність головного державного виконавця та зобов`язує державного виконаця винести постанову про зняття арешту з банківського рахунку, на який зараховується заробітна плата боржника.

Відповідно до ст.19 Конституції України, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця.

Скаргу Удовенко Сергія Анатолійовича на бездіяльність головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, заінтересована особа (стягувач) АТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Покровського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, щодо полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з банківського рахунку UА2282010, відкритого в ПАТ «ПУМБ» для зарахування заробітної плати ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Клімову Раїсу Дмитрівну винести постанову про зняття арешту з банківського рахунку UА2282010, відкритому в ПАТ «ПУМБ» для зарахування заробітної плати ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено 25.02.2020 року.

Суддя