Справа № 459/1288/18
Провадження № 2/459/55/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Козак І.Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В :

27.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 225 388,37 грн. матеріального збитку та 2 253,88 грн. сплаченого ним судового збору. В його обґрунтування послався на те, що 06.07.2016 року близько 19.20 год. зіткнулись два автомобілі, під його керуванням та під керуванням відповідача. Вказує, що внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою слідчого СВ Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 06.01.2017 року кримінальне провадження № 0001363 від 07.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаного вище кримінального правопорушення. Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП встановлено, що останній 06.07.2016 року приблизно о 19.20 год. здійснив зіткнення із автомобілем марки «Пежо 508» н.з. НОМЕР_1 . Цією ж постановою провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2017 року постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.03.2017 року залишено без змін. Також вказує, що постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.03.2017 року у справі у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.130 КУпАП встановлено, що ОСОБА_2 здійснив вказане вище ДТП перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Цією постановою також закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стверджує, що діями відповідача йому заподіяно майнової шкоди на суму 325 388,37 грн. Страховою компанією АТ СК «АХА Страхування» йому було виплачено майнову школу в розмірі 100 000,00 грн. Таким чином, загальна вартість майнової шкоди становить 225 388,37 грн.

08.06.2018 року провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження у справі.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

10.08.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні його позову. На обґрунтування відзиву послався на те, що позов є необґрунтований, оскільки позивачем не долучено до позовної заяви квитанцію про сплату фактичної суми коштів за проведення відновлювального ремонту автомобіля «Пежо-508», а також не надано доказів того, що саме він є винуватцем ДТП, яке трапилося 06.07.2016 року.

14.08.2018 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що постановами місцевого суду та суду апеляційної інстанції встановлено вину відповідача у вчиненні ДТП. Також вказує, що висновком №3228 судової автотехнічної експертизи встановлено розмір заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

26.10.2018 справа була передана від судді Кріля М.Д..

28.02.2019 розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою відповідача та його представника.

23.05.2019 оголошувалась перерва для долучення документів та повторного виклику відповідача та його представника.

11.10.2019 судове засідання не відбулось.

14.02.2020 Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили позовні вимоги, у зв`язку з необґрунтованістю таких. Усі заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву просять врахувати при вирішенні даного спору та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою слідчого СВ Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 06.01.2017 року кримінальне провадження № 0001363 від 07.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 КК України. Цією постановою слідчим встановлено, що 06.07.2016 року близько 19.20 год. на проїжджій частині дороги по вул.. Б.Хмельницького, 12 м. Червонограда зіткнулись автомобіль марки «Пежо 508» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіль марки «Опель Рекорд» з номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого водій автомобіля Пежо 508 отримав тілесні ушкодження. В постанові також вказано, що згідно висновку медичного огляду водія ОСОБА_2 вбачається, що такий при ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Кримінальне провадження закрито, оскільки ОСОБА_4 внаслідок цього ДТП отримав легкі тілесні ушкодження, а кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження та направлено копію постанови для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 09.03.2017 року у справі № 459/429/17, із врахуванням постанови цього ж суду від 10.05.2017 року, ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Провадження по справі закрито.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 06.07.2016 року приблизно о 19.20 год. по вул. Б.Хмельницького, прилеглої до вул. Гоголя у м. Червонограді Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Опель Рекорд» з номерним знаком НОМЕР_3 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Пежо 508» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.3 (б), (д), (є) ПДР України. У даній постанові наявне посилання на те, що вина ОСОБА_2 стверджується зібраними матеріалами, а саме: постановою про закриття кримінального провадження від 06.01.2017 року, протоколом про адміністративне правопорушення серія НОМЕР_4 від 03.02.2017 року. Тому в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказана вище постанова суду залишена без змін на підставі постанови Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2017 року.

Згідно із висновком №3228 судової автотехнічної експертизи по кримінальному провадженні № 0001363 від 28.09.2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Пежо 508», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, з урахуванням результатів його обстеження, в цінах на 06.07.2016 року становить 325 388,37 грн.

Як видно з рахунку-фактури №7893 від 08.07.2016 року, розробленого на замовлення ОСОБА_5 , ремонт автомобіля «Пежо 508» р.н. НОМЕР_2 становитиме 351 777,16 грн.

Згідно з повідомленням АТ СК «АХА Страхування» від 14.08.2017 року компанією прийнято рішення про виплату 100 000,00 грн. страхового відшкодування ОСОБА_5 , яка являється дружиною позивача згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 .

Відповідач надав суду звіт №371/17 про оцінку автомобіля, складений 06.02.2017, згідно із яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля PEGEOUT 508 реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 293170,41 грн..

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Також у п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року зазначено «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.»

Крім того, на дані правовідносини поширюються норми ч. 1 ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу приписів ч.1 ст.29 вище зазначеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються зокрема витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як передбачено ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», встановлено що, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України.

Як регламентовано ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20.01.2016 по справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається із страхового полісу, укладеного між відповідачем та AT СК «АХА Страхування», його цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована та передбачено ліміт відповідальності у зв`язку із спричиненням шкоди майну в розмірі 100000,00 грн.. Якщо така сума є недостатньо, то різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з відповідача.

Наведене також відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 23 грудня 2015 року та 18 травня 2016 року.

При визначенні розміру шкоди суд бере до уваги висновок №3228 судової автотехнічної експертизи, який був складений експертом та є належним доказом по справі. Поданий суду рахунок-фактура, складений сервісним центром ТзОВ «Ілта Львів», де зазначено вартість ремонту автомобіля 351 777,16 грн, та звіт про оцінку автомобіля, складений «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» СПД ФО ОСОБА_6 , у якому вартість відновлювального ремонту складає 293170,41 грн., суд не приймає до уваги, так як такі складені не експертами, а суб`єктами оціночної діяльності та особами, які здійснюють відновлювальний ремонт, однак не є експертами в даній галузі.

Твердження відповідача стосовно того, що його вина у ДТП не встановлена у резолютивних частинах постанов суду, позивачем не надано доказів його вини, суд до уваги не приймає, так як у постановах суду першої та апеляційної інстанції від 09.03.207 та 26.04.2017 по справі №459/429/17 зазначено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є достатнім для підтвердження його вини у вчинені ДТП. Тому провадження відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. У протилежному випадку таке було б закрите за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи протоколів огляду місця події та огляду транспортних засобів з фотофіксацією та квитанції сплати фактичної суми коштів за проведення відновлювального ремонту як належних доказів позовних вимог, суд до уваги не приймає, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням в сукупності з іншими доказами, поданими сторонами.

Відповідач у порушення вимог ЦПК не надав суду належних і допустимих доказів підтвердження іншого розміру шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов висновку про те, що з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та здійсненим страховим відшкодуванням, що становить 115 388,37 грн.

Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 225388,37 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 2253,88 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.02.2020.

Суддя: М. Д. Новосад