Справа № 209/1845/20
Провадження № 2/209/783/20
"04" вересня 2020 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 червня 2020 року вона придбала нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_3 , згідно якого вона є єдиним власником цього нерухомого майна. Згідно до пункту 1 Договору вона отримала вищезазначене нерухоме майно у власність, сплативши за нього Продавцю ОСОБА_3 оговорену суму. На момент здійснення угоди у вищезазначеній квартирі був зареєстрований Відповідач ОСОБА_2 , який ніколи не був і не є її власником, але зареєстрований у ній по нинішній час. Крім того, як вбачається з Акту про непроживання від 11.11.2019 року № 1836, виданого головою квартального комітету № 4 Дніпровського району відповідач не проживає у будинку з 2003 року по нинішній час. Після оформлення угоди купівлі-продажу 02.06.2020 року вона зареєструвалась в придбаному житловому будинку. Відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає у придбаному неї житлі, тривалий час він не мешкав, коли був членом сім`ї ОСОБА_3 , та перебуває за кордоном, але дійсне місце перебування його невідомо. Продавець ОСОБА_3 володіла придбаним нею житловим будинком на праві особистої приватної власності в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , отже відповідач ніколи не мав права власності у належному їй житлі. З 02.06.2020 року вона є єдиним власником, але зняти відповідача з реєстраційного обліку не інакше, ніж у судовому порядку не має можливості. Відповідач ніколи не був членом її сім`ї, а тому вона як єдина власниця житла має право на усунення перешкод в користуванні належним їй майном.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить усунути їй перешкоди в користуванні належному їй на праві приватної власності житловим будинком АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . таким, що втратив право користування цим житловим будинком; судові витрати покласти на неї.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02 червня 2020 року ОСОБА_1 придбала нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_3 , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу нерухомого майна 02.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А., реєстр № 733 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2020 року (а.с.3, 4).
Згідно до пункту 1 Договору позивач отримала вищезазначене нерухоме майно у власність, сплативши за нього Продавцю ОСОБА_3 оговорену суму.
На момент здійснення угоди у вищезазначеній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11.112019 року, видану головою квартального комітету № 4 Дніпровського Дніпровський району (а.с.5).
Згідно, Акту про непроживання від 11.11.2019 року № 1836, виданого головою квартального комітету № 4 Дніпровського району, відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку з 2003 року по нинішній час (а.с.6).
Після оформлення угоди купівлі-продажу 02.06.2020 року позивач зареєструвалась в придбаному житловому будинку, що підтверджується довідкою про склад сім`ї станом на 02.06.2020 року, виданою відділом формування ведення реєстру територіальної громади м. Кам`янське (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає у придбаному неї житлі, тривалий час він не мешкав, коли був членом сім`ї ОСОБА_3 , та перебуває за кордоном, але дійсне місце перебування його невідомо.
Продавець ОСОБА_3 володіла придбаним нею житловим будинком на праві особистої приватної власності в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2018 року, виданого приватним нотаріусом Красношлик Л.Л., реєстр № 752 (а.с.8, 9).
Згідно змісту позову, реєстрація відповідача порушує право позивача, як власника будинку, розпорядитися належним йому майном.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що відсутність відповідача ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є наслідком втрати права користування цим житловим приміщенням, відсутні будь-які угоди про порядок користування цим приміщенням, тому перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню ним у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272, 280-283 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належному їй на праві приватної власності житловим будинком АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування цим житловим будинком.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного судового рішення 04.09.2020 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Т.О. Решетник