Справа № 331/4525/19
Провадження № 2/331/290/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Качан К.К.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про повернення сплаченої за товар грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в жовтні 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати ФОП ОСОБА_4 повернути суму за товар неналежної якості в сумі 49 347, 00 грн. за умови повернення позивачем придбаного товару ( ПВХ конструкції, вікна) відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у відповідності до укладеного між нею та відповідачем договору від 31.03.2019 року, відповідачем 23.04.2019 року виконано роботи по демонтажу та установці вікон у кількості 3 шт. в квартирі АДРЕСА_1 .

Відразу після установки вікон, нею було виявлено їх деформацію, яку неможливо усунути самостійно. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про усунення недоліків, однак після їх неодноразового усунення знову відбулася деформація. Оскільки товар має істотні недоліки, які неможливо усунути, звернулася з вказаним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року по справі відкрите провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У вступному слові представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказавши, що після встановлення вікон позивачка підписала акт виконаних робіт, в якому не мала претензій. Крім того, виходом працівників відповідача на місце не встановлено будь-яких істотних недоліків. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною другою статті 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2013 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір. Предметом вказаного договору є виконання робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій за цінами виконавця . Ціна виробів склала 49 347,00 гривень (п.п. 1.1., 2.1 договору).

П.7.1 договору визначено, що виконавець зобов`язується виконати гарантійний ремонт профілю ПВХ протягом 5 років з дня передачі виробів замовнику.

Як вбачається з акту виконаних робіт , який підписаний позивачкою, за адресою: АДРЕСА_1 було виконано роботи по установці вікон 23.04.2019 року. Замовник своїм підписом підтвердив, що не має ніяких претензій по якості монтажу. Конструкції встановлено якісно та в строк. З умовами експлуатації ознайомлений.

16.07.2019 року позивачка звернулася до ФОП ОСОБА_4 із заявою про заміну віконних блоків через наявність недоліків.

17.07.2019 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою виконання незалежної експертизи.

Звернувшись до суду з даним позовом позивач обрала спосіб захисту прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів за товар .

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього.

Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві.

В судовому засіданні було встановлено, що на момент встановлення вікон , позивач своїм підписом засвідчила відсутність будь-яких недоліків товару.

Крім того, представник відповідача зазначив , що вікна оглядалися представником відповідача після надходження звернення від позивачки і очевидних недоліків не було виявлено.

Належних і допустимих доказів того, що виявлені ОСОБА_3 недоліки товару є істотними та виникли до передання їй товару , позивачка суду не надала.

Долучені до матеріалів справи фотокартки , жодним чином не підтверджують наявності недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення .

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, як передбачено в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини , суд вважає, що ОСОБА_3 не довела факту наявності істотних недоліків товару та того, що вони виникли з вини відповідача ФОП ОСОБА_5 , через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про повернення сплаченої за товар грошової суми - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 26 лютого 2020 року.

Суддя: О.Є. Жукова

25.02.2020