Справа № 161/6865/20
Провадження № 2/161/2285/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Жаловаги І.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області про зняття заборони на нерухоме майно та вилучення запису, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про зняття заборони на нерухоме майно та вилучення запису.

Свій позов обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності від 10.12.2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2002 року, їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 108,0 кв.м, житловою площею 63,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що нещодавно їй стало відомо, що належне їй майно згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перебуває під забороною відчуження (реєстраційний номер обтяження 5859534), яке зареєстроване Луцькою районною державною нотаріальною конторою 18.10.2007 року на підставі повідомлення АК Банк «Україна» № б/н від 14.10.1993 року (архівний запис № 7284-108 від 14.10.1993 року).

Зазначає, що звернулася до відповідача із зверненням про зняття (припинення) обтяження у формі заборони на нерухоме майно, однак її вимога була проігнорована та залишена без задоволення.

Вважає, що оскільки вона як власник майна не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, жодних вимог до неї як до власника обтяженого майна не пред`явлено, то належне їй майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю.

У зв`язку з чим, просить зняти (припинити) обтяження у формі заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 5859534) з невизначеного майна, будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Воютин, зареєстроване Луцькою районною державною нотаріальною конторою 18.10.2007 року на підставі повідомлення АК Банк «Україна» № б/н від 14.10.1993 року (архівний запис № 7284-108 від 14.10.1993 року) та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (заборону на нерухоме майно) за реєстраційним номером обтяження 5859534 від 18.10.2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. А тому, суд ухвалив проводити розгляд справи на підстав наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 10.12.2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2002 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 108,0 кв.м, житловою площею 63,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15,16).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, невизначене майно, будинок в с. Воютин, що належить ОСОБА_2 перебуває під забороною відчуження (реєстраційний номер обтяження 5859534), яке зареєстроване Луцькою районною державною нотаріальною конторою 18.10.2007 року на підставі повідомлення АК Банк «Україна» № б/н від 14.10.1993 року (архівний запис № 7284-108 від 14.10.1993 року) (а.с. 13-зворот).

Разом з тим, як слідує із повідомлення Національного банку України від 22.07.2020 року, заборгованість ОСОБА_2 перед акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна» відсутня (а.с. ).

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В частині 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, доказів того, що вона є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено, у неї відсутня заборгованість перед АК Банк «Україна» та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391, 396 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти (припинити) обтяження у формі заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 5859534) з невизначеного майна, будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Воютин, зареєстроване Луцькою районною державною нотаріальною конторою 18.10.2007 року на підставі повідомлення АК Банк «Україна» № б/н від 14.10.1993 року (архівний запис № 7284-108 від 14.10.1993 року) та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (заборону на нерухоме майно) за реєстраційним номером обтяження 5859534 від 18.10.2007 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04.09.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк