Єдиний унікальний номер 233/7522/19
Номер провадження 22-ц/804/715/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Мірути О.А.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

представника заявника адвоката Демченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року, постановлену судом у складі головуючого судді Мартиненко В.С. в місті Костянтинівці Донецької області, в справі номер 233/7522/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПрАТ «АПК-Інвест» із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс», третя особа: Бахмутська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, а саме договору оренди земельної ділянки площею 3,5731 га, кадастровий номер :35:000:0082, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс», право оренди за яким зареєстровано 13 серпня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Бахмутською районною державною адміністрацією Донецької області за номером запису №27492210.

Незважаючи на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , ФГ «Веліс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди вже було захищено порушене право заявника, як орендаря за первісним договором оренди земельної частки (паю), відповідачі свідомо ухиляються від його виконання та продовжують порушувати права заявника як землекористувача.

Заявник змушений повторно звертатися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав, вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду, тому просив забезпечити позов шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0082, площею 3,5731 га до виконання рішення суду.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення позову

відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився заявник ПрАТ «АПК-Інвест», подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про ПрАТ «АПК-Інвест» про забезпечення позову.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, судом не було повно та всебічно досліджено всі обставини, на які посилається заявник в заяві про забезпечення позову.

Суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, припустився надмірного формалізму та не звернув увагу не те, що Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення від 11 березня 2019 року по справі №233/5429/18 визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0082, яке виникло на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», та скасовано запис №27492210 про державну реєстрацію права оренди, що виникло на підставі договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0082.

Проте, ФГ «Веліс» та ОСОБА_1 28 серпня 2019 року повторно зареєстровано право оренди землі, номер запису №33043520 на земельну ділянку з кадастровим номером :35:000:0082.

ПрАТ «АПК-Інвест» не виключає випадку, що коли між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» до моменту прийняття рішення у справі буде розірваний укладений договір оренди, скасовано запис про його державну реєстрацію, а потім, вже втретє буде здійснено аналогічні дії: укладено новий договір та вчинено реєстраційний запис про реєстрацію права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що призведе до невиконання судового рішення.

Зазначене свідчить про недобросовісність дій заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», тому, обраний заявником спосіб забезпечення позову є належним та ефективним, таким, що відповідає статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (справи «Пантелеєнко проти України», «Дорани проти Ірландії», «Каіч та інші проти Ірландії»).

Представником ОСОБА_1 адвокатом Бовсуновськой С.О. надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити ПрАТ «АПК-Інвест» в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року залишити без змін.

Вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Обраний скаржником спосіб забезпечення його майбутнього позову не передбачений законодавством та стосуються невизначених осіб, які не є власником земельної ділянки.

Між скаржником та ОСОБА_1 01.02. 2014 року було укладено договір оренди земельної ділянки частки (паю) та акт приймання - передачі земельної ділянки частки (паю), предметом яких є земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,66 умовних кадастрових га, яка розташована в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом терміном на 20 років, та договір оренди паю 20.02.2014 зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за №69.

27.06.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином, земельна ділянка стала об`єктом права 27.06.2018 року, і змінило предмет зобов`язання за укладеним між скаржником та відповідачем договором оренди, внаслідок чого змінились і його суттєві умови, що є приводом для подальшого переукладення договору оренди паю, але, лише за умовами наявності взаємної згоди сторін або приводом припинення зобов`язання договору оренди паю - у разі відсутності такої згоди.

Вважає, що договір оренди паю та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різними предметами і сторонами, оскільки за договором оренди паю предметом договору є пай, а сторонами власник сертифіката на цей пай та його орендар, a за договором оренди земельної ділянки предметом є конкретна земельна ділянка, а сторонами власник земельної ділянки та орендар земельної ділянки.

Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства, виділення земельної ділянки в натурі є умовою припинення договору оренди паю, то з моменту виділення належної ОСОБА_1 земельної ділянки у натурі (на місцевості) та реєстрації 27.06.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - свого права власності на таку земельну ділянку, сертифікат, на підставі якого укладено договір оренди паю, утратив чинність, а укладений між сторонами договір оренди паю є припиненим та відсутня потреба в його додатковому розірванні, про що, вбачається також з п. 2.3 типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року №5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 року за №101/4322, договір оренди паю, за яким зобов`язання сторін за укладеним договором оренди земельної частки (паю) припиняються відповідно до чинного законодавства та належна відповідачеві на праві власності земельна ділянка підлягає поверненню.

Отже, зобов`язання ОСОБА_1 та скаржника за укладеним між ними 01.02.2014 року договору оренди паю припинилося та належна ОСОБА_1 на праві власності земельна ділянка підлягає поверненню скаржником.

Крім того, зазначає, що заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2019 року, на яке посилається ПрАТ «АПК-Інвест» в своїй заяві, не набрало законної сили, перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції. Відповідно до ухвали від 20.01.2020 року зупинена дія вказаного рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ «АПК-Інвест» - адвокат Демченко І.С. у засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник, представники ФГ «Веліс» та Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник ОСОБА_1 адвокат Бовсуновська С.О. подала клопотання про розгляд справи за їх відсутністю (а.с. 165, 166-167).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ПрАТ «АПК-Інвест», дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2019 року визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0082, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» право оренди за яким зареєстровано 13 серпня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області. Скасовано запис №27492210 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» щодо земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0082, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 47-48).

В листопаді 2019 року заявник ПрАТ «АПК-Інвест» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на ухилення ОСОБА_1 і ФГ «Веліс» від виконання заочного судового рішення, та зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення або неможливості поновлення порушених прав або інтересів позивача (а.с. 9-12).

Відмовляючи в задоволенні заяви ПрАТ «АПК-Інвест», суд першої інстанції виходив з того, що заборона вчинення реєстраційних дій не є заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи не уможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи опорюваних прав або інтересів позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист,або поновлення порушенних чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2019 року визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0082, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» право оренди за яким зареєстровано 13 серпня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області. Скасовано запис №27492210 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» щодо земельної ділянки площею 3,5731 га кадастровий номер :35:000:0082, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З пояснень представника ПрАТ «АПК-Інвест» вбачається, що теперішній час зазначене рішення переглядається в апеляційному порядку в Донецькому апеляційному суді. Судове рішення за результатами перегляду рішення суду першої інстанції не прийнято.

В заяві про забезпечення позову заявником ПрАТ «АПК-Інвест» зазначено, що 21 жовтня 2019 року йому стало відомо, що, незважаючи на ухвалене судом рішення, ФГ «Веліс» 28 серпня 2019 року зареєструвало право оренди землі, номер запису 33043520 на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :35:000:0082, без надання будь-яких доказів про укладення такого договору.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що заявник не довів що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; яким чином ймовірне рішення суду про задоволення його позовних вимог про визнання договору оренди недійсним та скасування його державної реєстрації вплине на права ПрАТ «АПК-Інвест» у разі невжиття саме заявлених ним заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зазначив, що заявлений вид забезпечення позову про заборону вчинення реєстраційних дій будь яким органам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, не може бути забезпечений судом, оскільки право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :35:000:0082 за договором оренди укладеним між власником ОСОБА_1 та ФК «Веліс» вже зареєстровано в Державному реєстрі на нерухоме майно.

Під час апеляційного розгляду справи доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати заявника по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» залишити без задоволення, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Суддя: