справа № 2/325/77/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області:

у складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.

при секретарі : Цукановій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування серії АЕІ №103694 від 25.12.2001 року.

З 29.03.2007 року у будинку, що належить йому, було зареєстровано місце проживання його племінника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в домовій книзі зроблено відповідний запис. Однак, відповідач у його будинку з моменту реєстрації ніколи не мешкав. Зазначене підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Запорізької області від 19.12.2019 року №137.

ОСОБА_2 фактично із родиною проживає на території Мелітопольського району Запорізької області, де саме йому не відомо, вони не спілкуються, приїжджати до Приазовського району він не збирається, що унеможливлює його особисте звернення із заявою про зняття з реєстрації місця проживання.

Реєстрація місця проживання відповідача у його будинку не дозволяє йому в повній мірі розпоряджатися своїм житлом, що є порушенням права власності. Зняти відповідача з реєстрації у позасудовому порядку немає можливості.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.21, а с. 29).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud0821/ (а.с.20, а.с. 28).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин:

Так, у відповідності до договору дарування серії АЕІ №103694, посвідченого приватним нотаріусом Коверзнєвим С.В. від 25.12.2001 року, ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , (а.с. 5).

Згідно копії домової книги, у будинку АДРЕСА_1 крім позивача ОСОБА_1 зареєстрований з 29.03.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7). Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаному будинку також підтверджується довідкою, виданою Олександрівською сільською радою від 19.12.2019 року № 137, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, у будинку АДРЕСА_1 але не проживає за даною адресою з моменту реєстрації (а.с. 8).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2007 року, хоча залишається в ньому зареєстрованим.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, між сторонами склалися цивільні правовідносини.

Тому при розгляді справи слід керуватися нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власниками своєю власністю.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 , як власник будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав.

Відповідач, в свою чергу, не проживає у вказаному будинку більше одного року та залишається у ньому зареєстрованим, порушує права позивача, а тому перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.М.Апалькова