Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2690/19
Провадження №: 2/332/114/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначено, що з 2008 року позивач проживав у цивільному шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 . Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По теперішній час діти постійно проживають з батьком іноді на вихідних проживають з матерією. Спосіб життя відповідача суперечить моральним принципам ОСОБА_1 та інтересам у житті дітей. Позивач має житло, що відповідає санітарним нормам, самостійно виховує дітей, постійно піклуюсь за ними, повністю матеріально їх забезпечує. Відповідач, стала менше цікавиться розвитком та життям дітей, а тому можливо зробити висновок, що діти їй взагалі не потрібні. Позивач вважає не доцільним передання дітей матері на виховання, оскільки вона не може створити належні умови для їх життя та розвитку, постійно нехтує сімейними цінностями, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу у спілкуванні з дітьми. Зазначає, що він спроможний забезпечити своїх дітей всім необхідним, постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про дітей. З урахуванням зазначеного, просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача просить задовольнити позовні вимоги з підстав указаних в позові.
Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.
Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 2008 року позивач проживав у цивільному шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 .
Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області(а.с.7) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.8).
По теперішній час діти постійно проживають з батьком іноді на вихідних проживають з матерією.
Спосіб життя відповідача суперечить моральним принципам ОСОБА_1 та інтересам у житті дітей.
Позивач має житло, що відповідає санітарним нормам, самостійно виховує дітей, постійно піклуюсь за ними, повністю матеріально їх забезпечую, створює належні соціально - побутові умов проживання, зберігає психічне та фізичне здоров`я, духовно та розумовий розвиток, любить своїх дітей і спроможний забезпечити їх всім необхідним. Діти обліковані в медичних установах, позивач постійно слідкує за їх станом здоров`я, їх розвитком, виховує та піклується про них, у нього з дітьми психологічний контакт, прив`язаність один до одного.
Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до батька їх дитини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в спілкуванні з дітьми, піклуватися про побудову нормальних відносин між собою та дітьми на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки, свідкам яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дітям душевні страждання, також відповідач, стала менше цікавиться розвитком та життям дітей, а тому можливо зробити висновок, що діти їй взагалі не потрібні.
З акту обстеження умов проживання від 03.09.2019 року, складеного головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради вбачається, що малолітні діти ОСОБА_3 , 2009 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_1 , дідусем ОСОБА_5 , співмешканкою дідуся ОСОБА_6 . За адресою проживання малолітніх ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , створені належні умови для проживання дітей. Будинок складається з 6 кімнат, 2 кухні, коридору, 2 санвузла. Наявні газо-, водо-, та електропостачання. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено такі умови: окрема кімната, спальні місця, куточок для заняття спортом, особисті речі, одяг та взуття, предмети догляду, харчування (а.с.53).
Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2009 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. наданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району як органом опіки та піклування, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2009 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. з батьком ОСОБА_1 , за місцем його проживання (а.с.54).
Діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , навчаються у Матвіївській загальноосвітньому навчально-вихавному комплексі «Всесвіт». Згідно до характеристик обидва хлопця характеризуються позитивно. ОСОБА_9 має певні навчальні досягнення, активний та творчий учень, бере активну участь у житті классу, до школи ОСОБА_9 ходить чистим, охайним, позивач, як батько, приділяє достатню уваги вихованню сина, цікавиться навчанням, контролює виконання завдань, підтримує зв`язок з класним керівником, регулярно відвідую батьківські збори. Так само стосується й молодшого сина - ОСОБА_10 , який відвідує ДНЗ «Калинонька» з вересня 2017 року. Мати не приймає участі у вихованні дітей, успіхами дітей не цікавиться. (а.с. 57-58).
Жодних доказів або обставин, які б стверджували про недбале або ж жорстоке ставлення до дітей, не існує, як і можливого негативного впливу на дітей з боку позивача, як батька.
Як вбачається із повідомлення Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради №2485/03-з від 10.09.2019 року, 21.08.2019 спеціалістами відділу проведено соціальне обстеження родини ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та з`ясовано наступне, що ОСОБА_2 проживала разом із неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 2014 р.н. та батьком дітей ОСОБА_1 у гуртожитку, де дотримуються санітарно-гігієнічні норми, в кімнаті наявні: диван, ліжко, стіл, шафа, дитячі іграшки, через сімейні конфлікти переїхала, на даний час мешкає окремо. Діти залишились проживати з батьком. З синами спілкується досить часто, забирає їх на вихідні дні та бажає спільно проживати з дітьми. (а.с.59).
З акту обстеження умов проживання від 23.08.2019 року, складеного головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із співмешканцем ОСОБА_11 . За адресою проживання створені належні умови для проживання дітей, але спальне місце одне на двох дітей, дитячі речі у батька. Гуртожиток складається з 1 кімнати, є туалет та душ загального користування. Наявні газо-, водо-, та електропостачання. (а.с.60).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 160. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд повинен виходити з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини та приймати до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
ОСОБА_1 , як батько, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, має позитивні характеристики, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дітей, постійно на протязі всього життя своїх дітей займається їх вихованням, влаштуванням їх життя, особливо останнім часом, оскільки матір з нами не проживає, й тому діти потребують ще більше уваги. Так, вже протягом тривалого часу діти проживають разом з позивачем, без матері, їх життя налагоджене, створені умови для нормального їх розвитку. Тим більше, що він, як батько, жодним чином не перешкоджає їх матері спілкуватися з ними, або ж брати участь у їх вихованні.
Обставин, які б згідно положень ч.2 та ч.3 ст. 161 СК України унеможливлювали й подальше проживання дітей із батьком не існує.
Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Поведінка відповідача щодо залишення родини, проживання за іншим не налаштованим місцем проживання, дає підстави стверджувати, що нею не буде в повній мірі дотримано інтересів дітей, які потребують у своєму віці постійного нагляду, турботи, піклування, налагодженого комфортного для них життєвого укладу, за для зростання у спокої та гармонії, й уникнення будь-яких психологічних травм.
У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини, яка до того ж не є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Таким чином, при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.
Враховуючи вищезазначене та інтереси дітей, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час діти проживають разом із батьком, за місцем проживання дітей створені належні умови, батько виховує та утримує дітей, мати не бере участі у її вихованні,а також суд враховує позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дітей з батьком, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дітейпідлягають задоволенню. При цьому, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання неповнолітніх дітей задовольнити.
Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 28.02.2020 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко