Справа № 131/813/20
Провадження № 2/131/486/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Балтака Д. О.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ „ПриватБанк"), правонаступником якого є АТ КБ „ПриватБанк", звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 25 лютого 2011 р. між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. який у подальшому був збільшений до 18 000,00 (вісімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Крім того, 28 лютого 2011 р. відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна, 55 днів пільгового періоду" по вищенаведеному кредитного договору, згідно змісту якої остання власним підписом погодила базову процентну ставку за кредитом на момент підписання договору в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості та розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

В подальшому ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 01 березня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 27 999,21 грн., яких 21 480,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 469,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 50,00 грн. - пені.

Посилаючись на викладене, АТ КБ „ПриватБанк" просить суд, стягнути ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2011 р.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 17.08.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження за наявними у справи письмовими доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

25 лютого 2011 року між АТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 28).

За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмір 18 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою базової процентної ставки за кредитом в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. За розрахунком банку станом на 01 березня 2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 27 999,21 грн., яких 21 480,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 469,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та 50,00 грн. - пені.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ „Приватбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У довідці про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 28.02.2011 р. по вищенаведеному кредитному договору сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом на момент підписання договору в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості та відповідальність позичальника відповідальності у вигляді пені.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ „ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 999,21 грн., яких 21 480,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 469,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 50,00 грн. - пені.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідач на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 207, 526, 530, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 263 -265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства „Комерційній банк „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.02.2011 р. у розмірі 27 999,21 (двадцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 21 коп.) грн., яких 21 480,10 грн. (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят гривень 10 коп.) грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 469,11 грн. (шість тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень 11 коп.) грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 50,00 (п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. - пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство „Комерційній банк „ПриватБанк", адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок НОМЕР_1 МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: