УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/10873/20

провадження № 4-с/521/62/20

08 вересня 2020 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жураківській Н. А.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії посадової особи Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа Державне підприємство «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія»,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на дії посадової особи Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Худіної Олени Василівни, в якій просить суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаржник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Худіна Олена Василівна в судове засідання з`явилась, заперечувала проти задоволення скарги.

Представник заінтересованої особи ДП "Спеціальне конструкторське бюро "Молнія" в судове засідання з`явився, проти задоволення скарги не заперечував.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Судом встановлено, що 02.07.2013 року Малиновським районним судом міста Одеси видано судовий наказ по справі

№521/8796/13-ц про стягнення з Державного підприємства «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 42212,09 грн.

Постановами державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ВП47833035 від 27.05.2020; ВП56605976 від 26.05.2020 року; ВП56605672 від 26.05.2020 року; ВП56604930 від 26.05.2020 року; ВП56606157 від 26.05.2020 року; ВП56606068 від 26.05.2020 року; ВП56606249 від 26.05.2020 року; ВП56605311 від 26.05.2020 року, виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не в повному обсязі та передбаченій періодичності здійснені заходи щодо розшуку майна боржника за рахунок якого можливо виконати судове рішення.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку задовольнити скаргу частково, оскільки старший державний виконавець Худіна Олена Василівна в судовому засіданні повідомила про те, що станом на день розгляду скарги виконавче провадження №47833035 поновлено та зупинено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 13, 18, 26, 27, 28, 36, 40, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд -

вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії посадової особи Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа Державне підприємство «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» задовольнити частково.

Скасувати постанови про повернення виконавчого документу стягувачу:

- ВП56605976 від 26.05.2020 року на примусове виконання судового наказу №521/1406/14-ц від 03.03.2014 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 26686.62 грн.;

- ВП56605672 від 26.05.2020 року на примусове виконання судового наказу №521/12655/14-ц від 14.08.2014 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 20551.66 грн.;

- ВП56604930 від 26.05.2020 року на примусове виконання судового наказу №521/5248/16-ц від 26.04.2016 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 15712.71 грн.;

- ВП56606157 від 26.05.2020 року на примусове виконання судового наказу №521/3638/15-ц від 30.03.2015 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 15943.35 грн.;

- ВП56606068 від 26.05.2020 року на примусове виконання судового наказу №521/16345/16-ц від 26.11.2015 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 37503.69 грн.;

- ВП56606249 від 26.05.2020 року на примусове виконання виконавчого листа №521/15347/16-ц від 29.11.2016 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 132516.09 грн.;

- ВП56605311 від 26.05.2020 року на примусове виконання виконавчого листа №1519/19502/2012 від 21.01.2013 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 18930.87 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк