Справа № 351/2776/19
Номер провадження №2/351/234/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2020 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді - Калиновського М.М.,
з участю секретаря - Равлюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, свої позовні вимоги мотивувала тим, що позивачка являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному господарстві прописаний син позивачки ОСОБА_2 - відповідач по справі. З липня 1999 р. відповідач по справі не проживає в належному позивачці господарстві так як виїхав в Португалію, та одружився і не бажає повертатися. Позивачка вважає, що відповідач втратив право на користування належним їй житловим приміщенням, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.
Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, на заочний розгляд справи згідна.
Відповідач в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи повідомлявся на веб-сайті суду, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
З письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , долучених до матеріалів справи слідує, що останні проживають по сусідству з позивачкою. Син позивачки ОСОБА_2 вже більше як двадцять років виїхав на роботу до Португалії. На протязі цього часу не приїжджав до матері.
Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї від 03.12.2019 р., ОСОБА_1 , 1942 р.н., являється пенсіонером по віку. Проживає одна у власному будинку. Син ОСОБА_2 , 1976 р.н. не проживає в даному господарстві, а проживає із своєю сім`єю в Португалії більше 20 років. Фінансово не допомагає, зв`язку із ним немає.
З довідки від 03.12.2019 р. № 1123, виданої Іллінецьким старостинським округом Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що ОСОБА_1 , 1942 р.н. зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2 . До складу сім`ї входить ОСОБА_2 , 1976 р.н., син, не проживає.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку.
На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: М.М.Калиновський