Справа № 318/110/20 Номер провадження №2/318/277/2020
"12" червня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська
Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Петрова В.В., при секретарі Александрові М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кам`янка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Водянської сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Водянської сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначаючи, що їй на праві приватної власності належить АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області Жебелюк В.А. 25.09.2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно N9 27435443 від 24.09.2010 року. Відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - її діти. З сином, ОСОБА_3 , позивач не підтримує зв`язку з 2016 року. Саме з того часу він у належному їй будинку не проживає, не використовує його за призначенням, в будинку відсутні його особисті речі. Дочка - ОСОБА_2 веде не зовсім здоровий спосіб життя. У травні 2019 року вона вийшла заміж і поїхала з чоловіком у невідомому напрямку. Так сталося, що зі своїми дітьми відносини припинено остаточно, їхнє місцезнаходження на теперішній час позивачу не відомо, зв`язок із ними втрачено, тому просити їх добровільно знятися з місця реєстрації неможливо. Та обставина, що відповідачі зареєстровані у належному позивачу на праві приватної власності будинку, порушує її права як власника, оскільки вона має право на отримання пільг від держави у вигляді субсидії, для отримання якої необхідні довідки про доходи всіх зареєстрованих осіб. До того ж, можливо, в майбутньому вона вирішить відчужити будинок, а реєстрація місця проживання в ньому сторонніх осіб буде перешкодою для майбутніх покупців. Відсутність відповідача ОСОБА_3 за місцем реєстрації з 2016 року, а відповідача ОСОБА_2 з травня 2019 року підтверджується заявами сусідів, які позивач додає до матеріалів позовної заяви.
Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 не з`явились, надали суду заяви в якій просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем їх проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від них не надійшло повідомлення про розгляд справи у їх відсутність, відзив на позов не подано.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ІДПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області Жебелюк В.А. 25.09.2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно N9 27435443 від 24.09.2010 року.
Факт реєстрації місця проживання відповідачів у АДРЕСА_1 підтверджується довідкою виконавчого комітету Волинської сільської ради Кам`янсько - Дніпровського району Запорізької області № 4 від 02.01.2020 року.
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набуваєтьея в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. 1 Іраво приватної власності є непорушним.
Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 1 Ц< України.
Відповідно до ч.І ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.І ст.391 ЦК України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391.396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в тілі.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Згідно з ч.І ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідачі в належному позивачеві житловому приміщенні не мешкають понад рік. добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідачів створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених нею вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із зим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4,' 5, 76- 81, 258. 264. 265, 268, 273- 280, 352 ЦПК України. -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Водянеької сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Петров