КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2819/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Мостової Г.І., Кирилюк Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року у складі судді Ковальчук Л.М.,

у справіза позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі ПрАТ «СК «Брокбізнес»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що 04.09.2017 року на а/д С101324 Забір`я-Боярка сталася ДТП за участю автомобілів марки «Toyota Саmrу» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Ford Scorpio», з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2017 року № 369/9735/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 04.09.2017 року.

Вказувала, що на час ДТП автомобіль марки «Ford Scorpio», з номерним знаком НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом АМ/1559125, до якої вона звернулась із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, та заявою про страхове відшкодування, у відповідь на яку надійшов лист № 998-05 від 23.10.2017 року, яким було повідомлено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування.

Після чого позивачка звернулась до МТСБУ, у відповідь на що нею було отримано лист № 3.1-05/14414 від 07.05.2018 року, яким було повідомлено, що по відношенню транспортного засобу «Ford Scorpio», з номерним знаком НОМЕР_2 , був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ/1559125 виданий страховою компанією ПрАТ «СК «Брокбізнес».

З метою встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Тоуоtа Саmrу» з номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернулась до КНДІСЕ, яким було проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено висновок № 20565/17-54 від 13.11.2017 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 374 820,02 грн., а ринкова вартість вказаного автомобіля до ДТП складає 219 611,41 грн., вартість вказаного автомобіля після ДТП складає 68 052,72 грн.

Вказала, що понесла додаткові витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 544,40 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 11, 22, 23, 509, 979, 1166, 1167, 1172, 1187, 1194 ЦК України, положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просила стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхове відшкодування у розмірі 99 490 грн., вартість проведення експертного висновку у розмірі 1 544 грн. 40 коп., а з відповідача ОСОБА_2 збитки понад ліміт в розмірі 52 068 грн. 69 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а інші судові витрати в розмірі 1 531 грн. 03 коп. стягнути пропорційно задоволенню позовних вимог.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 52 068 грн. 69 коп., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Вирішено та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 520 грн. 69 коп. та в розмірі 105 грн. 72 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Брокбізнес про стягнення страхового відшкодування в розмірі 99 490 грн. та вартості проведення експертного висновку в розмірі 1 544 грн. 40 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення і неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Стягнути з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 99 490 грн., кошти за проведення експертного висновку у розмірі 1 544 грн. 40 коп., в частині задоволених позовних вимог, судові витрати за подання позовної заяви пропорційне задоволеним вимогам та 1 515 грн. 50 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Голяр І.С. в інтересах ПрАТ «СК «Брокбізнес» зазначив, що її обґрунтування побудоване лише на власних припущеннях позивача не підтверджених доказами, та відсутністю посилань на норми матеріального та процесуального права, які порушив чи неправильно застосував суд першої інстанції.

Вказував, на те що суд першої інстанції всебічно дослідив докази та прийшов до правильного висновку, що договір страхування між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 не був укладений, з тих підстав, що вказані в полісі помилки і умови, не відповідають волі сторін та які можна усунути лише шляхом виправлення у бланку поліса №АМ/1559125, а також враховуючи, що в ньому вже є виправлення та недостовірні дані, 04.09.2017р. його було оформлено як зіпсований. Тому ОСОБА_2 не підписував, не оплачував та відмовився укладати договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із страховою компанією «Брокбізнес», новий бланк поліса не заповнювався і договір не укладався.

Також зазначав, що під час службового розслідування встановлено, що в бланку поліса № АМ/1559125 взагалі не ідентифіковано транспортний засіб Ford Scorpio.

Крім того, посилався на лист від 30.11.2018р. №9-09/37322 МТСБУ, в якому зазначається, що на момент ДТП 04.09.2017р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була.

Враховуючи вищезазначене, просив, прийняти нову постанову, якою залишити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від інших учасників відзив не надійшов.

Заслухавши ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, Голяр І.С. в інтересах ПрАТ «СК«Брокбізнес», який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 04.09.2017 року приблизно о 17 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Scorpio», з номерним знаком НОМЕР_2 , на а/д Забір`я-Боярка не дотримався безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Саmrу» з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2017 року № 369/9735/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 04.09.2017 року (т.1 а.с. 10).

Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Toyota Саmrу» з номерним знаком НОМЕР_1 , є позивачка ОСОБА_1 (т.1 а.с. 9).

Відповідно до висновку №20565/17-54 від 13.11.2017 року вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу деталей автомобіля марки «Toyota Саmrу» з номерним знаком НОМЕР_1 , складає 374 820 грн. 02 коп., вартість матеріального збитку вказаного автомобіля внаслідок ДТП дорівнює ринковій вартості вказаного автомобіля до ДТП та складає 219 611 грн. 41 коп., вартість вказаного автомобіля після ДТП складає 68 052 грн. 72 коп. (т.1 а.с. 24-36).

Як вказує позивач, на час ДТП автомобіль марки «Ford Scorpio», з номерним знаком НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом АМ/1559125 від 04.09.2017 року, з терміном дії з 00:00 год. 04.09.2017 року до 03.09.2018 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., франшиза 510 грн. (т.1 а.с. 22).

Крім того, встановлено, 07.09.2017 року позивач звернулась до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ по факту ДТП 04.09.2017 року. Після чого, 12.09.2017 року вона звернулась до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про страхове відшкодування по факту ДТП 04.09.2017 року (т.1 а.с. 15-19).

Листом № 998-05 від 23.10.2017 рокуПрАТ «СК «Брокбізнес», повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, з огляду на те, що бланк полісу АМ/1559125 від 04.09.2017 року був оформлений як зіпсований, також були допущені помилки при оформленні полісу, бланк полісу заповнювався та переданий ОСОБА_2 після ДТП, непогодження істотних умов полісу, у зв`язку із чим поліс був повернутий страховику, поліс не підписувався ОСОБА_2 та не укладався, не було здійснено оплати за полісом. Таким чином, поліс між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 не був укладений (т.1 а.с. 20-21).

З матеріалі справи встановлено, що згідно Інформації з офіційного сайту МТСБУ від 04.10.2018 року поліс № AM 1559125 не знайдено, бланк облікований страховиком як зіпсований, поліс на ТЗ № НОМЕР_2 не знайдено (т.1 а.с. 102-103).

Як убачається з полісу № АМ/1559125 від 04.09.2017 року, останній містить діагональну лінію через весь текст полісу з написом «зіпсовано» (т. 1 а.с. 107).

Крім того, згідно акту прийому-передачі зіпсованих бланків від 04.09.2017 року вказаний Поліс AM 1559125 визнано зіпсованим (т.1 а.с. 106).

В заяві ОСОБА_2 від 04.09.2019 року та від 11.09.2017 року вказує, що він на полісі АМ 1559125 не розписувався і йому не відомо чий це підпис, він поліс не укладав, не оплачував і оплачувати не буде, укладати поліс не збирається. Після того, як сталась ДТП, він зателефонував до свого знайомого і попросив оформити поліс з певними умовами (допущення осіб зі стажем керування до 3 років, з франшизою 0 грн.). Приблизно через 25 хв. з моменту телефонного дзвінка йому привезли поліс. Однак, потім 04.09.2017 року він повернув поліс із заявою до страхової компанії, оскільки не був згодний з його умовами (т. а.с. 108-113).

Разом з тим з виписки по рахунку ПрАТ «СК «Брокбізнес» за 04.09.2017 року та за 05.09.2017 року вбачається про відсутність відомостей про оплату за поліс АМ/1559125 (т. 1 а.с. 149-179).

Згідно Листа МТСБУ № 9-09/37322 від 30.11.2018 року вказано, що за результатами запиту до ЦБД МТСБУ отримано інформацію про те, що бланк страхового полісу АМ/1559125 має статус «Бланк зіпсований» з 11.09.2017. Інших змін щодо бланку АМ /1559125 в ЦБД МТСБУ не виявлено. Зіпсовані бланки полісів зберігаються у страховика до моменту отримання дозволу від МТСБУ на їх знищення. ПрАТ «СК «Брокбізнес» за дозволом на знищення бланку АМ/1559125 до МТСБУ не зверталась, тому оригінал та оригінальна копія бланку полісу знаходиться у ПрАТ «СК «Брокбізнес» (т.2 а.с. 8).

Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування у розмірі 99 490 грн., вартість проведення експертного висновку у розмірі 1 544 грн. 40 коп., районний суд виходив з того, що відсутні правові підстави для такого стягнення, оскільки не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування з огляду на відсутність беззаперечних доказів укладання полісу АМ/1559125, наявність відповідних заяв ОСОБА_2 від 04.09.2019 року та від 11.09.2017 року, відсутності оплати за полісом АМ/1559125, наявності статусу бланку страхового полісу АМ/1559125 «бланк зіпсований».

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитку в розмірі 52 068 грн. 69 коп. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., районний суд виходив з його обґрунтованості цій частині.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повній мірі, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин першої - третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 230 ЦК України встановлено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до статті 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до цього Закону договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку; 2) якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили.

Згідно з пунктом 1.8. частини 1 статті 1 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Так, вбачається, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині не задоволених вимог про стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування у розмірі 99 490 грн. та вартості проведення експертного висновку у розмірі 1 544 грн. 40 коп.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

З листа № 998-05 від 23.10.2017 року вбачається, що ПрАТ «СК «Брокбізнес», повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, з огляду на те, що бланк полісу АМ/1559125 від 04.09.2017 року був оформлений як зіпсований, також були допущені помилки при оформленні полісу, бланк полісу заповнювався та переданий ОСОБА_2 після ДТП, непогодження істотних умов полісу, у зв`язку із чим поліс був повернутий страховику, поліс не підписувався ОСОБА_2 та не укладався, не було здійснено оплати за полісом. Таким чином, поліс між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 не був укладений (т.1 а.с. 20-21).

Крім того, встановлено, що згідно Інформації з офіційного сайту МТСБУ від 04.10.2018 року поліс № AM1559125 не знайдено, бланк облікований страховиком як зіпсований, поліс на ТЗ № НОМЕР_2 не знайдено (т.1 а.с. 102-103), також останній містить діагональну лінію через весь текст полісу з написом «зіпсовано» (т. 1 а.с. 107).

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що станом на час ДТП відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес».

Тому доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для покладення обов`язку відшкодувати завдану позивачу шкоду на ПрАТ «СК «Брокбізнес» є не обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів й викладених у рішенні суду висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 вересня2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: