ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., за участі секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Акціонерне товариство «Дельта-банк», приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про визнання недійсними Протоколу проведення прилюдних торгів; Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна; Проведених 3 грудня 2013 року прилюдних торгів з продажу нерухомого майна; Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів; Акту опису й арешту майна; Акту переоцінки майна боржника,-

встановив:

В грудні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сова В.А. звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом доФастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про визнання недійсними Протоколу проведення прилюдних торгів; Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна; Проведених 3 грудня 2013 року прилюдних торгів з продажу нерухомого майна; Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів; Акту опису й арешту майна; Акту переоцінки майна боржника.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого остання отримала кредит. 24.04.2009 на підставі виконавчого листа №2-1218-1, виданого 24.11.2008 Печерським районним судом м. Києва, та який надійшов до державного виконавця 29.04.2009, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Блажко М.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 509275,00 грн. боргу солідарно. 03.12.2013 Філією 11 ПП «Нива-В.Ш.» на прилюдних торгах реалізовано власність ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 232,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка загальною прощею 0,10 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких стала ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що прилюдні торги з продажу нерухомості були проведені з грубим порушенням вимог закону. А саме, 03.10.2013 між Філією 11 ПП «НИВА-В.Ш.» та ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області укладено договір №1113103 про надання послуг по організації і проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, які повинно було проведено в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення. Згідно умов вказаного договору для реалізації на прилюдних торгах було передано нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: двоповерховий житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 232,4 кв.м. та земельна ділянка площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 . Згідно рукописному напису на Висновку про вартість майна, не пізніше 30.08.2013 вказаний висновок надійшов до ВДВС Фастівського МРУЮ і того ж дня державному виконавцю Пінчук Д.О. було доручено ознайомити з висновком сторони виконавчого провадження. Однак, в порушення вимог пункту 4.3.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець направила сторонам повідомлення про оцінку майна лише 06.09.2013. Крім того, висновок з експертної оцінки направлено позивачу на адресу АДРЕСА_2 , за якою ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрована з 2009 року. Крім того, відповідно до повідомлення про торги № 530946 від 15.11.2013, стартова ціна житлового будинку, загальною площею 232,4 кв.м., становить 148500 грн., в той час як стартова ціна трикімнатної квартири, загальною площею 66,30 кв.м., становить 212615,25 грн., на думку позивача, це вказує на зниження вартості нерухомого майна. Тому, нехтуючи вимогами статті 62 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем до спливу двомісячного терміну, проведено уцінку майна. Крім того, Філією 11 ПП «Нива-В.Ш.» оголошення про проведення повторних торгів розміщено на веб-сайті лише 15.11.2013, на 10 день з моменту переоцінки майна (05.11.2013), порушено встановлені законодавством правила проведення торгів, визначені Тимчасовим положенням. А позивачу не надходило жодних повідомлень від Філії 11 ПП «Нива- В.Ш.» стосовно дати, часу, місця проведення прилюдних торгів. Також, відповідно до повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради №01/10-998 від 25.11.2019 в 2010 році до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Фастівської міської ради надходив лист ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції щодо дозволу на реалізацію будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де були зареєстровані на той час неповнолітні діти. Батьки дитини не зверталися до органу опіки та піклування за вищевказаним дозволом. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини було відмовлено відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в наданні дозволу на реалізацію будинку за вказаною адресою. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним. Також, під час опису та арешту майна Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , в якості понятого залучений ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_3 . Вказана ж особа є одним з двох учасників під час проведення прилюдних торгів 03.12.2013. Під час опису та арешту майна присутній представник ПП «Нива-В.Ш.» ОСОБА_6. Згідно акту опису та арешту майна, ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_4 , хоча у вказаному будинку квартири з таким номером немає. Дійсно, згідно інформації сайту «YOU CONTROL» ОСОБА_6 проживає за тією ж адресою, що і понятий ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 . І договір між ВДВС Фастівського МРУЮ та Філією 11 ПП «Нива- В.Ш.» про реалізацію арештованого майна укладено 03.10.2013, а станом на 21.06.2013 державний виконавець безпідставно передає на зберігання представнику ПП «Нива-В.Ш.» арештоване майно Позивача. Крім того, висновок з експертної оцінки направлено позивачу 06.09.2013 на адресу АДРЕСА_2 , за якою ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрована з 2009 року. Таким чином були порушені права позивача, оскільки вона не була повідомлена про проведення переоцінки належного їй майна, яка була здійснена з порушенням вимог ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді від 15 січня 2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду.

31.01.2020 Фастівським міськрайонним ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вони просили позовну заяву залишити без задоволення, посилаючись на те, що згідно відомостей ВП- Спецрозділ, Електронний Архів, АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 12555986 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1218-1 від 24.11.2008 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь АКІБ « УкрСиббанк» боргу в сумі 509275,00 грн., згідно виконавчого листа № 2-1218-1 від 24.11.2008 виданого Печерським районним судом м. Києва.

09.07.2013 Державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта суб`єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості майна боржника, а саме домоволодіння житловий будинок з прибудовами і підвалом та земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 20.05.2015 державним виконавцем винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.8 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника, а саме житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 232,4 кв.м. та земельна ділянка площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_1 . Матеріали виконавчого провадження знищенні за закінченням терміну зберігання відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Відповідач -1, заперечуючи позов, зазначає, що реалізація вказаного майна проводилася відповідно до Закону України «Про іпотеку» в зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно, а саме домоволодіння житловий будинок з прибудовами і підвалом та земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці АКІБ «УкрСиббанк» на підставі іпотечного договору №3188 від 21.11.2006 виданий ОСОБА_7 . Виходячи з правової позиції ВСУ прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, і такий договір можна визнати недійсним у судовому порядку за правилами, закріпленими ЦК України, з підстав його невідповідності вимогам цього Кодексу та актам цивільного законодавства. Зазначили, що позовна давність для оскарження договору, укладеного на прилюдних торгах, є загальною і відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем цей строк пропущено, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 просили відмовити.

17.02.2020 відповідачем-2 ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на ті підстави, що останньою не зазначено, чим підтверджено та в чому полягає порушення її прав, та яким чином відбудеться відновлення її прав у випадку задоволення позовних вимог, адже заборгованість позивача виникла на підставі кредитного договору №0 від 21.11.2006 укладеного між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ "УКРСИББАНК" на даний час ПАТ "УКРСИББАНК". Позивач жодним чином не спростувала того факту, що її заборгованість є погашеною іншим чином, ніж шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Стягнення на домоволодіння по АДРЕСА_1 відбулось в межах виконавчого провадження у зв`язку з невиконанням боржником основного зобов`язання щодо погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується рішенням Печерського районного суду м.Києва від 24.11.2008, тому права позивача тим, що звернуто стягнення на її майно не порушено. А незгода з оцінкою майна розглядається в порядку оскарження рішень і дій виконавців, саме такий висновок зробив ВС в постанові №821/197/18/4440/16.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року клопотання представника третьої особи - ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ПП «Нива-В.Ш» закрито у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року клопотання представника третьої особи - ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Залучено до участі в даній справі третю особу, без самостійних вимог щодо предмету спору - АТ «Дельта-банк».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2020 року клопотання представника позивача - адвоката Сови Віталія Анатолійовича про витребування доказів задоволено. Витребувано належним чином завірені копії документів, які зберігаються у приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишової Олени Анатоліївни, яка здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: Акт про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з прибудовами і підвалом та земельна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , затверджений Відділом державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області; Свідоцтво про придбання майна прилюдних торгів, серія та номер: 539, видане 11.03.2014 приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. Клопотання в частині витребування доказів у Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» залишено без розгляду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сова В.А. вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в позові.

В судовому засіданні представник відповідача - Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Скрід Ю.М. просила залишити позов без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дьячук Н.В. проти задоволення позову заперечувала, надала до суду свої письмові пояснення.

В судове засідання треті особи: ОСОБА_3 , ПАТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта-банк», приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова О.А. (надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності), не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого остання отримала кредит.

24.04.2009, на підставі виконавчого листа №2-1218-1, виданого 24.11.2008 Печерським районним судом м. Києва, та який надійшов до державного виконавця 29.04.2009, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Блажко М.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 509275,00 гривень боргу солідарно.

Заборгованість позивача виникла на підставі кредитного договору №0 від 21.11.2006 укладеного між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ "УКРСИББАНК", на даний час, ПАТ "УКРСИББАНК".

03.12.2013 Філією 11 ПП «Нива-В.Ш.» на прилюдних торгах реалізовано власність ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 232,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка загальною прощею 0,10 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких стала ОСОБА_2 .

Реалізація вказаного майна проводилася відповідно до Закону України «Про іпотеку» оскільки, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно, а саме домоволодіння житловий будинок з прибудовами і підвалом та земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці АКІБ «УкрСиббанк» на підставі іпотечного договору №3188 від 21.11.2006 виданий ОСОБА_7 .

Позивач вважає, що прилюдні торги з продажу нерухомості були проведені з грубим порушенням вимог закону, а саме:

-порушення вимог пункту 4.3.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень (державний виконавець направила сторонам повідомлення про оцінку майна лише 06.09.2013);

- висновок з експертної оцінки направлено позивачу на адресу АДРЕСА_2 , за якою ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрована з 2009 року;

- стартова ціна житлового будинку, загальною площею 232,4 кв.м., становить 148500 гривень, в той час як стартова ціна трикімнатної квартири, загальною площею 66,30 кв.м., становить 212615,25 гривень ( на думку позивача, це вказує на зниження вартості нерухомого майна).

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідачами були порушені вимоги статті 62 ЗУ «Про виконавче провадження» і державним виконавцем до спливу двомісячного терміну, проведено уцінку майна.

Отже, позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, порушенням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

Перевіряючи такі доводи позивача суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодекс), зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Крім того, на думку позивача, відповідачем -2 філією 11 ПП «Нива-В.Ш.» оголошення про проведення повторних торгів розміщено на веб-сайті лише 15.11.2013, тобто на 10 день з моменту переоцінки майна (05.11.2013), порушено встановлені законодавством правила проведення торгів, визначені Тимчасовим положенням. А позивачу не надходило жодних повідомлень від Філії 11 ПП «Нива- В.Ш.» стосовно дати, часу, місця проведення прилюдних торгів.

Судом було встановлено, що відповідач Філія 11 ПП «Нива-В.Ш.» був організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з 05.01.2016 року діяльність відповідача - ПП «Нива-В.Ш.» припинено (а.с.166-169) у зв`язку з чим, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ПП «Нива-В.Ш» закрито у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Проте, як вбачається зі змісту позову, на думку позивача, відповідачем-2 ПП «Нива-В.Ш» було порушено права позивача, у зв`язку з чим суд оцінив доводи позивача і дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Розділу III Порядку реалізації арештованого майна Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна.

Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

Згідно з п. 4 розділу І Порядку взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з Організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності.

Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Аналіз змісту вищезазначеного Порядку дає підстави для висновку про те, що на Організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником.

Відповідно до вимог п. 2 розділу ІІ Порядку Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно з п. 4 розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки.

Пунктом чотири розділу III Порядку визначено, що Організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку, електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеного в абзаці першому цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції, але пізніше 22-ї години. Електронні торги підлягають продовженню також у випадку, якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до закінчення десяти хвилинного часу їх продовження, але не довше часу, встановленого в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 1 розділу VIII Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.

Відповідно до п. 1 розділу X Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно з п. 4 розділу X Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017 року у справі № 6-2677цс16, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів.

Головною умовою, яку повинен встановити суд, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст.77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні торгів відбулось порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 та чинного на момент проведення спірних прилюдних торгів, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивача були порушені.

Оскільки судом під час розгляду справи не було встановлено факту порушення порядку проведення прилюдних торгів, які відбулися 03.12.2013 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення позову.

Доводи представника позивача про порушення, допущені державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, судом відхиляються, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, про що, зокрема, зазначено в постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року, згідно якої «порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень .... до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону («Про виконавче провадження»), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону «Про виконавче провадження»)».

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 року у справі №910/10136/17, в якій зазначив, що Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Відхиляються судом також і доводи позивача про те, що в звіті про оцінку майна вартість майна не відповідає його ринковій вартості та є заниженою, оскільки оцінка вартості майна, визначена станом на 18.07.2013 року, проводилась з урахуванням примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження. При цьому, висновок експерта не враховує факт арешту і примусової реалізації зазначеного майна, вимушені умови продажу тощо.

Таким чином, встановлення іншої вартості зазначеного нерухомого майна не доводить порушення прав позивача ОСОБА_1 , оскільки ціна майна, що виставляється на торги з метою примусового продажу, є відмінною від ринкової вартості та залежить від попиту (пропозицій) учасників торгів. При цьому, слід зазначити, що позивач, будучи боржником у виконавчому провадженні, не реалізував своє право на оскарження звіту про оцінку майна, тому його незгода з таким звітом не може слугувати підставою для визнання результатів торгів недійсними.

Крім цього, відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про застосування до даних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як зазначив представник позивача, про порушення свого права позивач дізналась 30.10.2019 року, коли отримувала довідку про реєстрацію місця проживання особи у виконавчому комітеті Фастівської міської ради.

Суд, критично оцінює таку позицію позивача і звертає увагу на наступні обставини.

Представник позивача не надав суду жодного переконливого доказу того, що позивач про порушення своїх прав дізналася лише в кінці 2019 року.

Так, на запитання представника відповідача - ОСОБА_2 про те, чи проживала ОСОБА_1 в спірному житловому будинку та чи цікавилася його долею, представникпозивача відповів, що ні, оскільки будинок був перееданий, згідно якту опису та арешту майна на відповідальне зберігання представнику ПП НИВА- ВШ».

Прицьому, Акт опису та арешту майна складено 21.06.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачу не можливо було б не знати про реалізацію власного будинку протягом шести років.

Прилюдні торги з продажу нерухомого майна відбулися 3 грудня 2013 року, про що позивач ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася письмово, як державними виконавцями, так і ПП «НИВА-В.Ш.». Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що їй нічого не було відомо про продаж житлового будинку не можуть заслуговувати на увагу, оскільки ОСОБА_1 викликалась повістками до Фастівського міськрайсуду, де в 2014 році розглядалась справа № 2/381/382/14 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , Філії 11ПП «Нива-В.Ш.», ВДВС Фастівського МРУЮ, третя особа ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів недійсними. Рішення у справі було винесене 5 листопада 2014 року.

Таким чином, станом на 5 листопада 2014 року ОСОБА_1 достеменно знала про те, що 3грудня 2013 року відбулися прилюдні торги з продажу нерухомого майна.

Отже, 5.11.2017 року сплив строк позовної давності звернення до суду.

Відповідно до ст.. 267 ЦК Українисплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 257, 258-265 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст..257,261 ЦК України, Постанова Верховного Суду України від 24.10.2012 року, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Акціонерне товариство «Дельта-банк», приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про визнання недійсними Протоколу проведення прилюдних торгів; Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна; Проведених 3 грудня 2013 року прилюдних торгів з продажу нерухомого майна; Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів; Акту опису й арешту майна; Акту переоцінки майна боржника - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 11.09.2020.

Суддя Л.М.Ковалевська