Справа № 673/2019/19
Провадження № 2/673/164/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася із означеним позовом до суду, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем до майна померлої за заповітом та у визначений судом додатковий строк прийняла спадщину. Частину належного ОСОБА_2 спадкового майна позивач успадкувала, про що нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, проте у видачі такого свідоцтва на належний спадкодавцю житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності ОСОБА_2 на таке майно. Із урахуванням наведеного, позивач, навівши доводи щодо належності такого спадкового майна спадкодавцю, просила задоволити її позов.

Ухвалою судді від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Радовецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого Радовецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 30 жовтня 1989 року, який на день смерті спадкодавця не був змінений та скасований, та успадкувала належне померлій ОСОБА_2 спадкове майно, яким є право власності на майновий пай члена КСГП СТОВ «Радовецьке» с. Радівці Деражнянського району Хмельницької області, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала у колективній власності спілки селян ім. Коцюбинського с. Радівці Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим держаним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори 15 жовтня 2011 року.

Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №311/02-14 від 15 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , через відсутність документів, які посвідчують право власності ОСОБА_2 на нього.

Наведена обставина стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених нею в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з рішенням третьої сесії Радовецької сільської Ради народних депутатів від 09 лютого 1994 року ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель.

Відповідно до довідки ГМП «Інвентаризатор» комунальної власності Деражнянської районної ради від 30 вересня 2019 року №534 ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , проте право власності нього не зареєстровано.

Із виписки з погосподарської книги №3 Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області за 2001-2005 роки та записів у такій книзі, які були безпосередньо оглянуті судом, вбачається, що ОСОБА_2 була власником та головою колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 , а також те, що вказаний будинок був побудований у 1948 році.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 означеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Судом також враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як з`ясовано судом, будинок по АДРЕСА_1 був збудований у 1948 році.

У 1948 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13.

Із урахуванням наведеного, а також зважаючи на встановлені судом обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає доведеними наведені позивачем обставини щодо належності спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Технічним паспортом на будинок, виданим ГМП «Інвентаризатор» 09 вересня 2019 року, та висновком експерта про вартість об`єкта нерухомого майна, підтверджується, що на території господарства за адресою АДРЕСА_1 розташований глинобитний житловий будинок, загальною площею 46,5 кв.м.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підсумовуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , права власності на спадкове майно останньої, яким є житловий будинок, загальною площею 46,5 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Радівці, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12 липня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області (місцезнаходження: Хмельницька область, Деражнянський район, смт. Вовковинці, вул. Миру, 24, ) про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яким є житловий будинок, загальною площею 46,5 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. Ягодіна