справа № 208/2091/20
№ провадження 2/208/1463/20
09 липня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Вілковій Ю.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 квітня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Амур Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено актовий запис 233.
Від цього шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
09 жовтня 2007 року шлюб між відповідачем та позивачем був розірваний Заводський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
12 березня 2012 року рішенням Заводського районного суду позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2011 року до повноліття дитини, на користь батька, ОСОБА_1 .
Відповідач не виконує свої обов`язки, внаслідок чого в період з 09 грудня 2011 року по 21.11.2019 рік утворилася заборгованість по аліментам у сумі 46 134,05 грн, що підтверджується доданими до заяви довідкою про сплати аліментів, виданою Царичанським районним відділом державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Від позивача надійшла заява, у якій просить суд розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.03.2012 р. ухвалено рішення щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2011 року до повноліття дитини, на користь батька ОСОБА_1 .
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам зробленого державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахована заборгованість по сплаті аліментів стягнутих з неї на користь позивача на утримання дитини у розмірі 41 682 грн. 48 коп., яка утворилася за період з 09 лютого 2011 року по 21.11.2019 року.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною до 05.10.2016 року) та статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно із ч. 3 ст. 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження», розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Аналогічний порядок визначення заборгованості містить і ч. 3 ст. 71 Закону № 1404-VIII.
В ч. 9 ст. 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження» та у ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VIII., зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті рішенням суду, то повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження». При наявності спору про розмір заборгованості, заборгованість стягується на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
У зв`язку із викладеним вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення передбачала і попередня редакція статті.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування того, що несплата аліментів була наслідком наявності поважних причин, покладено на платника аліментів, а суд, за аналогією з цивільним законодавством, повинен виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання.
Отже, за змістом статті 196 СК України суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання щодо права одержувача аліментів на стягнення неустойки.
Відповідач жодних доказів на підтвердження чи спростування обставин за яких виникла заборгованість по аліментним зобов`язанням суду не надав, розмір нарахованої державним виконавцем заборгованості не оспорив.
У зв`язку з чим, є підстави вважати, що через ухиляння відповідача від виконання свого обов`язку по утриманню своєї дитини, з якою проживає батько, виникла заборгованість зі сплати аліментів, а відповідно, вона повинна нести цивільно-правову відповідальність за це, сплативши позивачу пеню.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені , навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів визначені Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року (справа №333/6020/16).
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1% загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
При визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилася по сплаті аліментів за рішенням Заводського районного суду м Дніпродзержинська від 12.03.2012 року ухваленим у справі № 2-3482/11 за період 09 грудня 2011 року по 21.11.2019 року суд за формулою, наведеною Верховним Судом, провів розрахунок.
Відповідно до проведеного розрахунку пеня щодо заборгованості за рішенням Заводського районного суду м Дніпродзержинська від 12.03.2012 року, ухваленим у справі № 2-3482/11 за період 09 грудня 2011 року по 21.11.2019 складає 19 384 грн. 97 коп.
Відповідно редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка набрала чинності з 08.07.2017 року, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи положення ст. 58 Конституції України суд вважає, що до вимог про нарахування пені на заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла по вказаному виконавчому листу, підлягає застосуванню редакція ст. 196 СК України яка є чинною на теперішній час, при цьому суд бере до уваги розрахунки про заборгованість складені державним виконавцем станом на листопад 2019 року.
Враховуючи викладені вимоги Закону та дослідженні в судовому засіданні письмові докази суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пеня за період 09 грудня 2011 року по 21.11.2019 складає 19 384 грн. 97 коп.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційною до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Розмір судових витрат по справі, які підлягають стягненню з відповідача на користь держави складається з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 196 СК України, ст. ст. 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) у розмірі 19 384 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 97 коп., за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 09 грудня 2011 року по 21 листопада 2019 року
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.