Справа №491/221/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 вересня 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого у справі судді - Желяскова О.О.,
за участю: секретаря судового засідання - Гула О.Р.,
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що позивач разом ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2015 року, актовий запис за № 2319 був зроблений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Підставою для звернення позивача до суду із цим позовом стала низка життєвих обставин, які полягають в наступному.
Як зазначає в позовній заяві позивач, що в останні роки сумісного проживання між ними стали виникати суттєві розбіжності та непорозуміння з різноманітних питань сімейного життя, викликані протилежними поглядами на обов`язки подружжя щодо сімейних та шлюбних стосунків. Наслідком цього стали численні розлади, пов`язані із неможливістю досягти розумного компромісу і єдиного погляду на обов`язки та відповідальність кожного з подружжя за добробут та злагоду у сім`ї. Так, відповідачка систематично зловживає спиртними напоями, постійно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і, як наслідок, втрачаючи свідомість і свою людську та материнську гідність. І спільна донька - ОСОБА_3 , і її перша донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично залишились без материнської опіки та піклування.
Крім того, позивач вказує, що з приводу безвідповідальної поведінки відповідачки він звертався до правоохоронних органів, що підтверджується талоном-повідомленням № 035677.
А також позивач звернувся до органів опіки та піклування із проханням визначити місце проживання доньки разом з ним, враховуючи той факт, що залишення її із матір`ю є небезпечним для життя та здоров`я дитини, руйнує її світогляд та душевну рівновагу.
Тому, на думку позивача вище описана поведінка ОСОБА_2 є несумісною із його поглядами на подружні та сімейні стосунки, і виключає будь-які шанси на відновлення шлюбу. Окрім того, сама можливість подальшого сумісного життя позивачем не розглядається і є недоцільною, оскільки це буде суперечити його інтересам.
В прохальній частині позовної заяви, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 16 вересня 2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 2319, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
25 травня 2020 року у справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, про що головуючим суддею було постановлено відповідну ухвалу (а.с.19).
В ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено учасникам справи про їх права, передбачені ст.ст. 178, 179, 180, 193, 277 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїм процесуальними правами не скористалася, та не подала до суду відзив на позовну заяву, що передбачено ст.178 ЦПК України, та не пред`явили зустрічний позов, що також передбачено ст.193 цього Кодексу.
У судове засідання, що призначене на 8 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, в матеріалах справи міститься заява позивача, яка надійшла на адресу суду 15 червня 2020 року, в якій він просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26).
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання 8 вересня 2020 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, а саме через розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до суду (а.с.44). Проте, будучи належним чином повідомленою відповідачка на адресу суду не надала будь-яких заяв та клопотань, причини своєї неявки суду не повідомляла.
У відповідності із вимогами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи викладене, положення ч.3 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за учасників справи.
При цьому, ч.4 ст.223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідачка, неодноразово була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, при цьому у судові засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 1 статті 280 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка відзив на позовну заяву не подала, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 17 серпня 1998 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.4).
Відповідачкою у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та зареєстрована в АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією , що надійшла 18 травня 2020 року на електронну пошту суду від Новоолександрівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.18).
Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 16 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції (а.с.6), між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано 16 вересня 2015 року шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2319.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, вбачається, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що предебачено частиною 1 статті 4 ЦПК України.
Зі змісту частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.
Таким чином, суд приймаючи до уваги те, що позивач та відповідачка тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, та те що їх шлюб носить лише формальний характер, вважає можливим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що судові витрати понесені позивачем в розмірі 840,80 грн., які пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_2 .
Згідно зі статтею 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до статті 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем та зареєстрованим в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 17 серпня 1998 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою та зареєстрованою в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 15 жовтня 2015 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області, який зареєстрований 16 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2319 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 15 жовтня 2015 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 17 серпня 1998 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Роз`яснити сторонам по справі, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості про сторін у справі на виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач:ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків - відсутні.

Суддя: О.О. Желясков

Рішення набуло законної сили «____»_______________20__року.