Справа № 646/3516/19
№ провадження 2/646/528/2020
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Шелест І.М.,

за участю секретаря - Хілінського М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном, стягнення аліментів, треті особи: Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом та просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солохи Бєлгородського району Бєлгородської області, Росії, громадянина України та відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку міста Харкова Харківської області, України, громадянку України відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; просить визнати її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянку України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02,2001, що постійно мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Бєлгорода, Бєлгородської області РФ. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 , солідарно на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Бєлгорода, Бєлгородської області РФ, в твердій грошовій сумі у розмірі 1626 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з часу подання позову, індексуючи відповідно до закону. В обгрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона виховує та утримує малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку своєї племінниці відповідача ОСОБА_2 , яку остання залишила у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 , у січні 2017 року, у місячному віці, а сама разом із батьком дитини відповідачем ОСОБА_3 усунулась від догляду за дитиною, її виховання та матеріального забезпечення. З січня 2017 року відповідачі з дитиною не спілкувались жодного разу. Позивачу відомо, що відповідачі ведуть неправильний спосіб життя, який є неможливим для проживання з ними малолітньої дитини. Позивач виконує відносно малолітньої ОСОБА_7 всі обов`язки батьків, відноситься до дівчинки, як до рідної дочки, дуже любить її, але вона не може вирішувати ніяких юридичних питань щодо дитини, представляти її інтереси, тому вважає за необхідне належним чином оформити опіку над дитиною. Позивач стверджує, що не має соціальних та медичних протипоказань для здійснення опікунських прав, отримує державну пенсію, проживає з дитиною у квартирі, що належить їй на праві власності. Одночасно, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь аліменти на малолітню ОСОБА_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1626 грн., виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу дитини до 6 років.

20.08.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

22.11.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Фуженкова Н.Б. підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що малолітня ОСОБА_8 фактично з народження позбавлена батьківського догляду, своїх батьків не знає, інших родичів, крім позивача, в неї не має, що позивач виховує ОСОБА_7 доброю, здоровою, щасливою дитиною та остання дуже любить свою бабусю. Позивач також пояснила, що вона та її чоловік ОСОБА_4 дуже бажають виховувати та доглядати дитину, не мають ніяких показань проти утримання дитини у їхній сім`ї. Позивач підтвердила факт того, що мати дитини з місячного віку не бачила свою доньку. Необхідність оформити опікунство вимусило звернутись позивача до Служби по справах дітей, працівники якої ретельно дослідили життєві умови дитини, її стан здоров`я. Позивач, захищаючи права малолітньої ОСОБА_7 , діючи в її інтересах, просить суд позбавити батьківських прав її біологічних батьків та призначити її опікуном дитини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзивів на позов суду не подали.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Виконкому Харківської міської ради Харківської області, діюча на підставі довіреності, ОСОБА_9 , позов ОСОБА_1 підтримала та пояснила, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку ССД по Основ`янському району, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, що спеціалістами ССД по Основ`янському району батьки дитини, відповідачі за справою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 попереджались про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, але позитивних результатів досягти не вдалось. Батьки ОСОБА_7 самоусунулись від виховання та утримання доньки, з дитиною не проживають. Малолітня ОСОБА_7 проживає з тіткою матері ОСОБА_1 та її чоловіком, які фактично утримують та виховують дитину. Комісією з питань захисту прав дитини виконкому ХМР розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав та, діючи в інтересах дитини, Департаментом служб, як представником органу опіки та піклування, наданий Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3

відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тому третя особа не заперечує проти визнання ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 .

Третя особа - ОСОБА_4 позовні вимоги своєї дружини ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, на які вона посилається у своєму позові та пояснив, що він з позивачем більше трьох років виховують та утримують малолітню ОСОБА_7 , яка постійно проживає з ними, що вони дуже люблять дитину та роблять все необхідне для її виховання здоровою та щасливою дівчинкою, що ОСОБА_7 позбавлена материнського догляду з місячного віку, що її батьки не спілкуються з дитиною, не виховують та не утримують матеріально. ОСОБА_4 пояснив, що він постійно працює та належним чином утримує свою сім`ю. Він вважає необхідним, виходячи з інтересів дитини, призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Бєлгороді Бєлгородської області Російської Федерації народилась ОСОБА_5 , про що в актовому запису за №227, зробленому 25.01.2017 р. ЦВУ ЗАЦС адміністрації міста Бєлгорода, батьками новонародженої зазначені: батько - ОСОБА_3 , матір - ОСОБА_2 . На час народження дитини її батьки знаходились у шлюбі, зареєстрованому 21.06.2012 р. Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 202.

Судом встановлено, що у січні 2017 року , у місячному віці ОСОБА_8 була передана батьками на виховання рідній тітці її матері позивачу ОСОБА_1 , яка постійно проживає у АДРЕСА_2 . До даного часу дитина проживає за зазначеною адресою у сім`ї позивача, яка доглядає, утримує та виховує дівчину, мати та батько до неї не приходять, участі у догляді та утриманні не приймають. Зазначені обставини у судовому засіданні підтвердили сторони за справою позивач ОСОБА_1 , її чоловік - третя особа ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова та громадянських паспортів сторін, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 постійно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . За Свідоцтвом про право власності на житло від 27.11.2007 р., р.НОМЕР_3, зареєстрованому у КП «ХМБТІ» 20.12.2007 р. за №П-9-15885, зазначена квартира є двокімнатною ізольованою квартирою, загальною площею 50,6 кв.м та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 за правом спільної сумісної власності.

Відповідно до актового запису №5 від 15.01.1979 р., зробленого бюро РАГСу м.Ворожба Сумської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 знаходяться у зареєстрованому шлюбі.

З Висновку Департаменту Служб у справах дітей виконкому ХМР Харківської області вбачається, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку ССД по Основ`янському району м. Харкова, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації ССД по Слобідському району зазначено, що батьки проживають окремо від своєї малолітньої доньки в орендованій квартирі, та зі слів сусідів, вживають наркотичні препарати, з приводу чого неодноразово викликалась поліція. З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони надавали спеціалістам ССД по Основ`янському району, вбачається, що вони дійсно залишили доньку та не проти, щоб ОСОБА_1 займалась вихованням дитини. На попередження про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, не реагують.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність достатніми доказами невиконання батьківських обов`язків відповідачами по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, що має наслідком позбавлення батьків батьківських прав.

Частиною 1 ст. 2 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року,№ 789-X11) передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачі не виконували та не виконують. Позивач не чинила відповідачам перешкод у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Тож поведінка відповідачів є свідомим, винним ухиленням від виховання дитини. Через байдужість відповідачів до доньки, їхньої бездіяльність щодо участі у її вихованні, права дитини суттєво обмежуються. Оскільки деякі права діти можуть здійснювати лише за згоди та сприяння батьків, відсутність такої згоди позбавляє їх можливості реалізувати свої немайнові права.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Вирішуючи питання про встановлення опіки над дитиною, суд виходить з наступного. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Оскільки відповідачі здійснюють такий спосіб життя, який є несумісним із проживанням з малолітньою дитиною, становлять дитину у небезпечний фізичний та психологічний стан, позбавляють її належного морального, інтелектуального розвитку, навмисно не виконують щодо своєї дочки ОСОБА_7 своїх обов`язків батьків та остання позбавлена батьківського піклування, позивач, як особа, яка доглядає та виховує цю дитину, має право на звернення до суду із вимогою про встановлення опіки відносно малолітньої дитини.

Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Частиною 3 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особи, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За приписами ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Позивач за своїм соціальним статусом, станом здоров`я, родинним відношенням до дитини, має підстави просити призначити саме її опікуном малолітньої ОСОБА_13 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонеркою за віком, знаходиться на обліку у Слобожанському об`єднаному Управлінні ПФУ м. Харкова та отримує державну пенсію за віком. Загальних медичних протипоказань для здійснення опікунських обов`язків ОСОБА_1 не виявлено, що вбачається з Висновку про стан здоров`я, виданого поліклінічним відділенням МКЛ №13, за місцем мешкання позивача. Згідно з наданої довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України, ОСОБА_1 не притягувалась до кримінальної відповідальності, не має ніякої судимості, не перебуває у розшуку. За медичною довідкою ПНД №16 вона не страждає психічними захворюваннями; за довідкою результатів маркерів лабораторних досліджень, в неї не виявлено ніяких інфекційних захворювань; за сертифікатом проходження профілактичного огляду, в неї не виявлено ніяких ознак наркологічних захворювань. Аналогічне обстеження проходив чоловік позивача - ОСОБА_4 , результати цього обстеження - позитивні.

Подання Департаменту служб у справах дітей щодо доцільності встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначення ОСОБА_1 опікуном дитини від 15.10.2019 встановлено, що доцільно встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5 , 2016 року народження та призначити ОСОБА_14 її опікуном.

Таким чином, суд вважає можливим призначити опікуном малолітньої ОСОБА_5 , позивача ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніяким чином не утримують своєї дочки, не надають їй матеріальної допомоги, а тому позивач, захищаючи права малолітньої, належним чином становить питання щодо стягнення аліментів з відповідачів на утримання ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Батьки з метою належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини зобов`язані забезпечити її потреби у розмірі не менше визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму на одну особу дитини до 6 років в розрахунку на місяць з 01.01.2020 року становить 889,50 грн. Кожний з відповідачів зобов`язаний сплачувати аліменти на дочку по Ѕ частині встановленого розміру аліментів. Суд, вважає неможливим постановити рішення про стягування аліментів з відповідачів солідарно, а тому задовольняє вимоги ОСОБА_1 у цій частині частково, а саме стягує з кожного з відповідачів аліменти на дочку ОСОБА_5 по 444, 75 грн.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений від оплати судового збору на підставі п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а позов підлягає задоволенню, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - з відповідачів на користь держави стягується судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13,76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 289, 354,355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солохи Бєлгородського району Бєлгородської області, Росії, громадянина України батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку міста Харкова Харківської області, України, громадянку України батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянку України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02,2001, що постійно мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Бєлгорода, Бєлгородської області РФ.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солохи Бєлгородського району Бєлгородської області, Росії, громадянина України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02,2001, що постійно мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Бєлгорода, Бєлгородської області РФ, в твердій грошовій сумі у розмірі 444 (чотириста сорок чотири гривні)75 коп. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з часу подання позову, з індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова Харківської області, України, громадянки України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02,2001, що постійно мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Бєлгорода, Бєлгородської області РФ, в твердій грошовій сумі у розмірі (чотириста сорок чотири гривні) 75 коп. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з часу подання позову, з індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова Харківської області, України, громадянки України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солохи Бєлгородського району Бєлгородської області, Росії, громадянина України, солідарно на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02,2001 р., що постійно мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Харкова Харківської області, України, громадянка України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Солохи Бєлгородського району Бєлгородської області, Росії, громадянин України. що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Треті особи:

1. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, юридична адреса: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 55, Тел.+38.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с. Боровське, Рильського району, Курської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Червонозаводським РВУМСВ України в Харківській області 28.02.2001, що постійно мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2020.

СУДДЯ І.М. Шелест