Ухвала

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 760/404/19

провадження № 61-12181ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду ш вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект», Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ТММ», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження та без сплати судового збору.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 13 липня 2020 року, та подала скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята та вирішено питання про відкриття (відмову) у відкритті касаційного провадження, оскільки подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України з таких підстав.

До касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 наведено правовий висновок щодо сплати судового збору за подання позовної заяви про звернення стягнення на майно, згідно якого, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Особі, яка звернулась з касаційною скаргою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 373 850,70 грн (12 461 690,43*1,5%<1 921,00*350)*200%.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати відповідний документ.

Касаційна скарга не містить підстав, на яких вона подається з визначенням передбачених статтею 389 цього Кодексу підстав (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ПАТ «Родовід Банк» не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в нійне зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

В касаційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та на правові висновки Верховного Суду, однак не вказує конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України як пістави касаційного оскарження, не зазначає конкретних норм права, що були неправильно застосовані до спірних правовідносин судами першої і апеляційної інстанцій, і щодо яких Верховний Суд висловлював правову позицію, яка, на думку позивача, не врахована у оскаржених судових рішеннях.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка відповідала б вимогам наведеної норми процесуального права).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,статтею 8 Закону Україну «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» строк на касаційне оскарження на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року залишити без руху.

Надати Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук