Справа № 645/7841/19
Провадження № 2/645/572/20
02 вересня 2020 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя - Сілантьєва Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,
учасники справи:
третя особа - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
19.12.2019 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 , треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_6 з 24.02.2004 року є наймачем чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . У квартирі, крім позивача, також зареєстровані її донька ОСОБА_2 , її онука ОСОБА_3 та її син ОСОБА_7
ОСОБА_7 у вказаній квартирі не поживає вже 12 років, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, особистих речей в квартирі не має, реєстрація відповідача у квартирі є підставою для нарахування платежів по житлово-комунальним послугам, які ним не сплачуються, у зв`язку з чим ОСОБА_6 несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та вимушена звернутися до суду з позовом. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані інші члени сім`ї відповідачу не чинили, він добровільно визначив собі інше місце проживання і вказаною квартирою не користується понад 12 років без поважних причин.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.07.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала відповідні пояснення, згідно яким вказала, що вона не бачила відповідача вже близько 14-15 років, де він проживає їй не відомо, поїхав на заробітки. Також зазначила, що квартиру вона не приватизувала, комунальні платежі сплачує вона та її донька ОСОБА_2 . Проти ухвалення заочного рішення у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, від якого не надійшла заява про причини неявки та заперечень на позов, на підставі ст. 280 ЦПК України, не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.Також, про час та місце судового засідання він був повідомлений у відповідність до ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_7 у вказаній квартирі не проживає більше 10 років, де він проживає їй не відомо, він поїхав на заробітки та пропав, перешкод у користуванні квартирою ніхто йому не чинив.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що останнього разу бачила відповідача коли їй було сім років та зазначила, що сварок між родиною та відповідачем не було.
Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою позивача та третіх осіб, вони проживають у одному під`їзді, позивач на шостому поверсі, а вона з 1979 року проживає у кв. АДРЕСА_2 . У квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідач, її донька та онука, відповідач не проживає у вказаній квартирі вже 12-15 років і не приїжджає до них.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою позивача, знайома з нею з 1978 року, та проживає у кв. АДРЕСА_3 . З позивачем проживають донька та онука. Відповідач у вказаній квартирі не проживає, вона його не бачила вже більше 10 років. Сварок позивача з відповідачем не було.
Суд, заслухавши думку позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
В подальшому, згідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 24.02.2004 року № 27/17, договір найму з ОСОБА_10 припинено, наймачем чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_6 (дружину), у зв`язку з тим, що основний квартиронаймач ОСОБА_10 виписався з вищезазначеної квартири і вибув до іншого місця проживання. Також доручено начальнику комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 199 укласти договір найму на вказану квартиру з ОСОБА_6 та до договору найму включити: ОСОБА_6 (наймач), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_2 (дочка).
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 позивачем ОСОБА_6 приватизована не була.
Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13.12.2019 року, за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що реєстрація відповідача створює для неї матеріальні складнощі, оскільки вона з донькою змушена переплачувати вартість комунальних послуг, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
З довідки Немишлянського ВПГУНП в Харківській області № 3108 від 05.03.2020 року вбачається, що згідно інформаційних даних Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2009 року по теперішній час з приводу захисту своїх прав або щодо перешкоджання в проживанні за адресою мешкання: АДРЕСА_4 , із заявами не звертався.
Згідно довідки КНП «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради № 548/0/547-20 від 04.03.2020 року, ОСОБА_7 , 1975 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , за період з 01.01.2009 року по теперішній час за медичною допомогою до поліклініки не звертався, декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з будь-яким лікарем поліклініки не укладав.
Також, згідно інформації Харківської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.03.2020 року, поштова кореспонденція за період з 01.03.2020 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_4 , не надходить, періодичні видання з 01.01.2020 року ОСОБА_7 не передплачував.
Таким чином, відповідачем з 2009 року не вживались будь-які заходи щодо реалізації свого права на користування вказаною квартирою. На даний час, позивач взяла на себе усі обов`язки наймача квартири, які належним чином виконує, а саме: доглядає за квартирою, сплачує всі комунальні платежі. Однак, нарахування платежів за квартиру здійснюється з урахуванням реєстрації у ній відповідача, які позивач та її донька вимушені сплачувати, що є для них зайвими матеріальними витратами.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 64 Житлового Кодексу Української PCP № 5464-Х від 30.06.1983 року (далі за текстом - ЖК Української PCP), члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним. користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 65 ЖК Української PCP передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч.1,2 ст.61 ЖК Української PCP, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Згідно ч.1 ст.65 ЖК Української PCP, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Статтею 163 ЖК Української PCP зазначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.
У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК Української PCP, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК Української PCP, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено, доказів поважності причин відсутності відповідача за місцем реєстрації тривалий час суду не надано.
Факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується поясненнями позивача, третіх осіб, свідків, які зазначили, що відповідача вони не бачили більше 10 років та він не проживає за адресою реєстрації. Також підтверджується довідками Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області та КНП «Міська поліклініка №6» ХМР.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ,

відповідач - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 ,

третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ,

третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено 04.09.2020 року.

Головуючий суддя -