Справа №2-75/11
4-с/705/26/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корман О.В., вивчивши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 лютого 2020 року звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному статтями 447-451 ЦПК України. Проте, виходячи зі змісту скарги, оскаржуються фактично не дії, а рішення державного виконавця.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 отримала копії оскаржуваних нею рішень державного виконавця 11 лютого 2019 року (хоча далі по тексту скарги наявні посилання на дату 11 лютого 2020 року).

У відповідності до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 449 ЦПК України визначає, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що скаржник отримала копії оскаржуваних рішень 11 лютого 2020 року (суддя бере до уваги саме цю дату, так як дата 11.02.2019 року не узгоджується з датами оскаржуваних рішень), тому строк для подання скарги на такі рішення державного виконавця закінчився 21 лютого 2020 року.

Скарга подана до суду 24 лютого 2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку, визначеного ст.449 ЦПК України.

Про поважність пропуску строку звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1 не зазначає та не просить суд поновити їй строк для звернення з такою скаргою.

Враховуючи те, що судовий процес здійснюється на засадах диспозитивності, у суду відсутні підстави для самостійного визначення поважності причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою, а також для поновлення такого строку.

Стаття 126 ЦПК України визнає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з викладеним, скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку, визначеного ст.449 ЦПК України для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

Суддя враховує, що в даному випадку не застосовуються положення ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається скаржник і яка визначає, що «рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів».

Стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 447-449 ЦПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

ЦПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства судами загальної юрисдикції і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

Скаржник звернувся зі скаргою на рішення державного виконавця після набрання чинності змінами до ЦПК України, внесених Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що передбачають строк оскарження дій державних виконавців протягом 10 календарних днів.

Таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) переглядаючи скаргу на дії та рішення державного виконавця, яка була подана в порядку господарського судочинства. Проте, норми господарського судочинства в частині строків звернення до суду зі скаргою та наслідків пропуску такого строку аналогічним чином врегульовано нормами ЦПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, що не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст. 126, 449 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Копію ухвали надіслати для відому ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя О.В.Корман