Провадження № 2/219/652/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Погрібної Н.М., за участю секретаря судового засідання Захарчук М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Артемівського міськрайонного суд Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2018 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 (далі - Позивач) розписку (далі - Розписка від 17.07.2018 року) відповідно до якої відповідач отримала в позивача у борг (власність) кошти в сумі 4 100 доларів США. Відповідач зобов`язується повернути кошти у строк до 17.08.2018 року.

Вищезазначена розписка від 17.07.2018 року надана позивачу відповідає вимогам п. 2, ст. 1047 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІУ (далі - ЦК України), яка вказує, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної, грошової суми або визначеної кількості речей.

Станом на момент подання позовної заяви сума позики за розпискою від 17.07.208 року в розмірі 4100 (чотири тисячі сто) доларів США, що за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 2551,63грн.) становить 104 616,83 грн., яку просить стягнути з відповідачки та судові витрати понесені нею при подачі позову.

У судове засідання позивач не з`явилась, від позивача до суду надійшло клопотання, в якому вона вказає, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просять розглянути справу у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч.1, ч.2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

17.07.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 (позикодавець) передала ОСОБА_3 (позичальник) у власність грошові кошти у сумі 4 100(чотири тисячі сто) доларів США. Окрім цього, в договорі зазначено, що повернення вказаної суми позики має бути здійснено не пізніше 17.08.2018 року.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору, однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.

Верховний Суд України, який у своїй Постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1046,17 грн.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 533, 610, 611, 625, 639, 1046-1050 Цивільного кодексу України. ст.ст.4, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 284, 289 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ) заборгованість за договором займу від 17.07.2018 року у сумі 4 100 доларів США (сума позики), що відповідно до офіційного курсу гривні становить 104 616, 83 грн. (сто чотири тисячi шiстсот шiстнадцять гривень 83 копiйки), а також судовий збір у розмірі 1046,17 грн. (Одна тисяча сорок шiсть гривень 17 копiйок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Погрібна