"02" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, -
Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу у розмірі 5447,70 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 550,00 грн., та судовий збір у розмірі 1921,00 грн..
Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 20.02.2017 року по вул. Братиславська в м. Києві, на момент вчинення ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .. Оскільки, винуватець ДТП, яким є відповідач, не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, власник пошкодженого транспортного засобу «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі потерпілого, позивачем визначено розмір страхового відшкодування та виплачено 5447,70 грн., у зв`язку з чим у МТСБУ виникло право стягнути завдану матеріальну шкоду з відповідача, як особи винної у ДТП, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2020 року, цивільну справу передано в провадження судді Марфіної Н. В..
Ухвалою суду від 01 червня 2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами адресована відповідачу, була повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с 16).
Як зазначено у мотивувальній частині постанови: « ОСОБА_1 20 лютого 2017 року о 08 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Братиславська, в м. Києві, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці маневру, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків.».
Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на момент вчинення ДТП між діяв Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АІ/9764498, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_4 .. Об`єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «Міцубісі», державний номерний знак НОМЕР_1 . (а.с. 10)
Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
10 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Міцубісі», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20 лютого 2017 року з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2 , та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 24)
02 березня 2017 року ФОП ОСОБА_6 , складено Звіт №1439 про оцінку автомобіля «Міцубісі» номерний знак НОМЕР_1 , яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 5941,40 грн. (а.с. 21)
13 липня 2017 року Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №5816 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 », відповідно до якого ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 5441,70 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 5816рв від 17 липня 2017 року. (а.с. 26, 31)
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.
За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 лютого 2017 року, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування, пов`язаної з виплатою потерпілій особі ОСОБА_3 страхового відшкодування в розмірі 5441,70 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Мітсубісі» номерний знак НОМЕР_1 , який є об`єктом страхування.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем МТСБУ окремо заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 550,00 грн.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за послуги аварійного комісара, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_1 вартості витрат за послуги аварійного комісара в сумі 550,00 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 5447 грн. 70 коп..
В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1921,00 грн..
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 5447 (п`ять тисяч чотириста сорок сім) грн. 70 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 (одна дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп..
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.09.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - Моторне (транспортне) бюро України (02000, м. Київ, бул. Русанівський, 8, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя -