№362/6341/19
провадження 2/201/1678/2020
УХВАЛА

19 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

До відкриття провадження по справі ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року цивільну справу за даним позовом передано на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно вхідного штампу на супроводжувальному листі вищезазначена справа надійшла до Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська суду 18 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, однак зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за цим позовом, згідно даних реєстру територіальної громади та відповідно даних картотек з питань реєстрації місця проживання осіб, що була передана територіальним органам ДМС України у Дніпропетровській області, є АДРЕСА_1 , тобто у Центральному (колишній Кіровський) районі м. Дніпро, а не у Соборному районі м. Дніпро, а тому в ухвалі від 05 грудня 2019 року помилково зазначено найменування суду до якого належить розгляд справи відповідно територіальної юрисдикції (підсудності), а саме: замість Кіровський районний суд м. Дніпропетровська зазначено Жовтневий районного суду м. Дніпропетровська.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина та для розгляду належним судом встановленим законом передати за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів передати за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набрала законної сили 19 лютого 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -