Справа № 755/8619/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівника поліції,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівника поліції.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено, чим підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича та завданою моральною шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності відповідача.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

За нормами цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Так, статтею 3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За правилами п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Аналіз наведеного законодавства в сукупності дає підстави для висновку, що Держказначейство не є органом примусового виконання судових рішень, а є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою здійснювати гарантоване державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених Законом № 4901-VI випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, в справах за позовами фізичних і юридичних осіб про відшкодування моральної шкоди, заподіяної, рішеннями, діями (бездіяльністю) державних органів відповідачами можуть бути відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Тому з урахуванням викладеного, позивачу необхідно остаточно визначитися із складом учасників судового процесу.

17 серпня 2020 року до відкриття провадження у справі позивач подав до суду письмову заяву, у якій просить повернути позовну заяву.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Отже, оскільки позивачем подано заяву про повернення позовної заяви, суд приходить висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівника поліції позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 169, 248, 294 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Валуєва Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівника поліції повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н. Є. Арапіна