Єдиний унікальний номер 448/204/20
Провадження № 2-о/448/15/20
У Х В А Л А

іменем України

19.02.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Суб`єкт державної реєстрації (реєстратор) Мостиської районної державної адміністрації, про встановлення юридичного факту набуття права власності за набувальною давністю,

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Брикар О.М. звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити юридичний факт набуття його довірителькою ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із матеріалами заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з абзацом 3 п.3 вищевказаної Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту, пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Так, заявниця ОСОБА_1 , просить встановити факт набуття нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту заяви вбачається, що на даний час власник на житловий будинок за вищевказаною адресою відсутній, а заявниця ОСОБА_1 , ним фактично володіє, а тому вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту, тобто подали заяву в порядку «Окремого провадження».

У відповідності до п.п. 12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК.

Крім того, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Із заяви ОСОБА_1 , вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу отримання спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , так як заявницею не підтверджено, що немає інших спадкоємців до майна померлого, які мають право на отримання спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що є спір про право, який вирішується в позовному провадженні, а згідно ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у відкритті провадження слід відмовити, з наведених вище підстав.

При цьому заявниці ОСОБА_1 , необхідно роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, та не позбавляє її права звернутися до суду в порядку позовного провадження щодо спірного майна (права на майно) спадкодавця.

Щодо повернення судового збору, суд зазначає, що відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, суд позбавлений права самостійно без письмового клопотання заявниці ОСОБА_1 повернути сплачений останньою судовий збір відповідно до вищезазначених норм закону.

Заявнику, для повернення сплаченого судового збору потрібно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст.19, 186, 260, 261, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Суб`єкт державної реєстрації (реєстратор) Мостиської районної державної адміністрації, про встановлення юридичного факту набуття права власності за набувальною давністю, - відмовити.

Надіслати заявниці ОСОБА_1 дану ухвалу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, та не позбавляє її права звернутися до суду в порядку позовного провадження щодо спірного майна (права на майно) спадкодавця.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 право звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарга подаються учасниками справи до або через Мостиський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала набрала законної сили « » 2020р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала суду виготовлена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 19.02.2020 року.