Єдиний номер справи 490/992/20
Провадження 22-ц812/1555/20 Головуючий по 1 інстанції Чулуп О.С.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Коломієць В.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2020р.

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору,

встановила:

У лютому 2020р. ОСОБА_1 пред`явив в інтересах ОСОБА_2 позов до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2020р. справу за вказаним позовом передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність ухвали судді, порушив питання про її скасування.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ч.5 ст.28 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є вимога про визнання недійсним кредитного договору, укладеного 21 листопада 2019р. в електронній формі через мережу Інтернет між ОСОБА_2 і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Позовну заяву представником позивача подано до Центрального районного суду м. Миколаєва з посиланням на порушення прав споживача, що у відповідності до ч.5 ст.28 ЦПК дає право вибору підсудності справи.

До позовної заяви була долучена фотокопія частини паспорта громадянина України про реєстрацію ОСОБА_2 з 24 липня 2008р. по АДРЕСА_1 , що територіально належить до Центрального району м. Миколаєва.

Згідно отриманої за запитом суду інформації від Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради станом на 21 травня 2020р. в Реєстрі територіальної громади м. Миколаєва відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 .

До апеляційної скарги була знову долучена фотокопія частини паспорта громадянина України про реєстрацію ОСОБА_2 з 24 липня 2008р. по АДРЕСА_1 .

Під час апеляційного провадження апелянту було запропоновано надати додаткові докази щодо місця його реєстрації в тому числі копію всіх сторінок паспорта громадянина України.

До апеляційного суду апелянтом надана довідка ТОВ «Центральний 1» від 03 вересня 2020р. та втретє фотокопію частини паспорта громадянина України про реєстрацію ОСОБА_2 з 24 липня 2008р. по АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не спростував належними і допустимими доказами факт відсутності його реєстрації за адресою вказаною у позові, а така інформація була надана суду уповноваженим на те органом, то можна погодитись з висновком судді про непідсудність даної справи Центральному районному суду м. Миколаєва.

Що ж стосується довідки ТОВ «Центральний 1» від 03 вересня 2020р. то цей документ підтверджує лише дані про володільця особового рахунку квартири АДРЕСА_1 та про членів його сім`ї, які фактично проживають у цьому помешканні.

Між тим, з огляду на положення ч.5 ст.28 ЦПК в даному випадку юридичне значення має не фактичне місце проживання позивача, а місце його реєстрації.

Наявність у справі лише фотокопії частини паспорта громадянина України про реєстрацію ОСОБА_2 з 24 липня 2008р. по АДРЕСА_1 , тобто без надання цього документа в цілому не можна вважати допустимим доказом, тому що не виключається, що на його подальших сторінках містяться дані про зняття з реєстраційного обліку.

Зі змісту оспорюваного договору не вбачається, що він повинен виконуватись в Центральному районі м. Миколаєва, а також про заподіяння шкоди в цьому районі.

Оскільки суддя постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2020р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2020р.

Головуючий: Судді: