Справа № 177/1657/17
Провадження № 6/177/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Кузьменка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про відстрочення виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила відстрочити до грудня 2020 року виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 у справі № 177/1654/17 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.09.2016.

12.12.2019 заявник надала суду уточнену заяву, на виконання ухвали суду від 03.12.2019 про залишення заяви без руху, в якій уточнивши вимоги, вона та ОСОБА_2 просили суд відстрочити виконання вказаного рішення суду на один рік з моменту винесення ухвали.

В обґрунтування заяви вказували, що 30.01.2018 рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/1657/17 задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.09.2016 в загальному розмірі 831010,71 грн.

Вказане рішення суду перебуває на виконанні приватного виконавця Щигарцева І.В., під час якого квартиру АДРЕСА_1 , виставлено на торги. Торги щодо реалізації квартири не відбулися, при цьому заявники бажають зберегти вказану квартиру за собою, у зв`язку з чим вживають заходів для погашення заборгованості.

Посилаючись на свій тяжкий матеріальний стан, занепад підприємницької діяльності ОСОБА_1 , не працевлаштування ОСОБА_2 , що на даний момент позбавляє її можливості сплатити заборгованість в повному обсязі, заявники просили суд відстрочити виконання рішення суду.

ОСОБА_1 у ході судового засідання заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 , у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд відстрочити виконання рішення суду, посилаючись на матеріальний стан заявників, а саме відсутність на даний момент матеріальної можливості сплатити заборгованість в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Укрсиббанк», в ході судового засідання заявлені вимоги заперечив, вказуючи про відсутність перешкод у виконанні рішення суду Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 у справі № 177/1654/17. Пояснював, що виконання зобов`язань за кредитним договором, за яким стягнута заборгованість, забезпечувалося договором іпотеки. На даний час, рішення суду виконується шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відстрочення виконання рішення суду, за відсутності до того законних підстав, порушуватиме право стягувача на своєчасне виконання рішення, яке набрало законної сили.

Заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 48), у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. ст. 223, 435 ЦПК України, неявка заінтересованої особи, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи, дослідивши докази подані заявниками в обґрунтування заявлених вимог, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо та їх достатності у взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено, що 30.01.2018 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 у справі №177/1657/17 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.09.2016 в загальному розмірі 831010,71 грн. Виконавчий лист відносно стягнення з ОСОБА_1 звернено стягувачем до примусового виконання приватному виконавцеві Щигарцеву І.В., який 05.07.2019 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження та направив її боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами виконавчого провадження ВП №59472202 (а.с. 58-97).

У рамках цього виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено запити щодо виявлення майна та грошових коштів боржника ОСОБА_1 , накладено арешти на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень (а.с.102-109) та на кошти, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 914180,78 грн. (а.с. 110-113).

Постановою приватного виконавця від 17.07.2019 описано та накладено арешт на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 та була предметом іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 12.09.2016 (а.с. 69-74, 117-120).

Постановою приватного виконавця від 24.07.2019 у вказаному виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності, якого зобов`язано надати письмовий звіт з визначення вартості описаного майна (а.с. 129-131). Відповідно до вказаного звіту, ринкова вартість об`єкта оцінки - квартири АДРЕСА_1 , склала 569100,00 грн., про що повідомлено сторони виконавчого провадження (а.с. 129-177).

Матеріали виконавчого провадження містять відповіді на запити приватного виконавця, згідно з якими у ОСОБА_1 відсутні кошти на рахунках та транспортні засоби (а.с. 178-211, 220, 221).

Вжиті приватним виконавцем заходи в рамках ВП № 59472202, узгоджуються з положеннями ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У першу чергу стягнення звертається на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно зі ст. 50 вказаного Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4, ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

На виконання вказаних вимог закону приватним виконавцем вживалися заходи щодо реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки від 12.09.2016 та на яке накладено арешт (а.с. 211-212, 213-214, 226-227, 234-235). Вказане майно тричі виставлялося на продаж (а.с. 242-249, 252-253), але торги не відбулися, у зв`язку з чим, 13.12.2019 стягувачу запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, що узгоджується з положеннями ч.6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 254-255).

Положеннями статей 37, 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено наступні можливі дії стягувача та державного виконавця, щодо виконання вказаного рішення суду в рамках даного виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні вказаного питання суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Досліджені в судовому засіданні обставини свідчать, що виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за вказаним кредитним договором, в рамках виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 , здійснюється в порядку визначеному законом, будь-яких даних які б свідчили про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання даного рішення або роблять його неможливим, судом не встановлено. Виконання відбувається в межах процедури та порядку визначених законом.

Суд також зауважує, що про розмір заборгованості боржники були повідомлені при ухваленні рішення, прийнятті постанов по його виконанню, однак належних заходів для погашення заборгованості не вжили, що ними не спростовано.

Наявність тяжкого матеріального стану боржника ОСОБА_1 у ході судового засідання підтверджено даними про припинення нею підприємницької діяльності (а.с.4-5), розміром її заробітної плати, з якої провадяться відрахування на погашення вказаної заборгованості (а.с. 14). Разом з тим, наявність тяжкого матеріального стану одного із солідарних боржників, за наявності іпотечного майна, яке може бути реалізовано в рамках виконавчого провадження, не свідчить про істотну складність чи неможливість виконання рішення суду.

Дані про відсутність в ПФУ індивідуальних відомостей про особу боржника ОСОБА_2 , не є належним доказом його тяжкого матеріального стану.

Про існування будь-яких інших обставин, визначених ч. 4 ст. 435 ЦПК України, сторони суду не повідомили.

Посилання заявника ОСОБА_1 щодо її бажання залишити за собою право на вище вказану квартиру, суд розцінює критично, оскільки вказана квартира є предметом іпотеки, іпотекодержателем за якою є стягувач - ПАТ «Укрсиббанк», боржники в ній не зареєстровані (а.с. 210), мають інше житло, а тому реалізація вказаної квартири, в порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, жодним чином не порушує прав боржників. Натомість відстрочення виконання рішення суду, за відсутності даних про обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, порушуватиме право стягувача на справедливий суд.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, Суд наголошував, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Беручи до уваги викладене, суд не знаходить законних підстав для відстрочення виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 у справі № 177/1654/17 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 12.09.2016.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 258-261, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про відстрочення виконання судового рішення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухали складено 19.02.2020.

Суддя: