Номер провадження 22-ц/804/2688/20
Провадження № 22-ц/804/2688/20 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 липня 2020 року по цивільній справі №243/10671/16-ц за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, постановленої в м. Слов`янську у складі судді Мінаєва І.М., -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В заяві зазначив, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 01.02.2017 року на його ( ОСОБА_3 ) користь з ОСОБА_1 було стягнуто суму боргу в розмірі 2025000 грн., 3 % річних в розмірі 55757,40 грн., інфляційні втрати у сумі 240975 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору 6890 грн.

Після набрання 14.02.2017 року рішенням законної сили він, 23.02.2017 року, отримав виконавчий лист про стягнення зазначених сум з боржника. Звернувшись у відповідний відділ виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження, його було повідомлено про необхідність, згідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», сплатити авансовий внесок у сумі 32000 грн. Однак він не мав фінансової змоги сплатити такі кошти, оскільки на той час був пенсіонером та отримував мінімальну пенсію. Крім того, його (заявника) батько ОСОБА_4 , якому було 90 років, часто хворів, і майже всі кошти витрачались ним на лікування батька, а також він доглядав батька, оскільки той не міг існувати без сторонньої допомоги. Також зазначив, що на його догляді знаходилась сестра ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю другої групи. Вважає, що причини пропуску трирічного строку для пред`явлення виконавчого листа ним пропущені з поважних причин, пославшись на вимоги ст.433 ЦПК України просив його поновити.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 06 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено, поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 243/10671/16-ц (2/243/462/2017), виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 2025000 грн., три відсотки річних станом на 01.02.2017р. в розмірі 55757,40 грн., інфляційні витрати в розмірі 240975 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6890,00 грн.

З даною ухвалою не погодився боржник ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки вважає її ухваленою з порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування скарги зазначив, що він 16 липня 2020 року, повернувшись з відпочинку, в поштовому відділенні отримав одразу декілька листів в яких знаходились: копія заяви про поновлення пропущеного строку та додані до неї документи заявника; судові повістки на судові засідання, які вже пройшли 02 липня 2020 року та 06 липня 2020 року, а також оскаржувану ухвалу суду.

Оскільки він (апелянт) не знав, та не мав можливості бути присутнім на судових засіданнях та користуватись своїми процесуальними правами. Незважаючи на це в ухвалі місцевого суду було зазначено «заінтересована особа - боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду заяви ОСОБА_2 , однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив», що не відповідає дійсності з наведених вище причини.

Зазначає, що відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Також послався на рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року, яким положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо авансового внеску) було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Вважає, що фактично з травня 2019 року заявник ОСОБА_2 мав право в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого документа (по даній справі до 15 лютого 2020 року) пред`явити його до виконання без сплати авансового внеску. Однак суд першої інстанції на це уваги не звернув, а заявник не зазначив причин, які були об`єктивною перешкодою для пред`явлення до виконання виконавчого листа на протязі 9 місяців в межах строку пред`явлення та 4 місяців поза межами строку. Ухвала суду ґрунтується виключно на розмірі пенсії заявника, яку той отримував та необхідності сплати авансового внеску. Судом не застосовано закон, який потрібно було застосувати у даній справі.

Заявником ОСОБА_2 до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, такою що відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Просить залишити дане судове рішення без змін.

В судовому засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_2 та його представник адвокат Керанчук В.Б. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають ухвалу суду першої такою, що постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального закона.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів оскаржуване судове рішення в не повній мірі відповідає вказаним вимогам закону, оскільки ухвалене з порушенням вимог ЦПК України.

Так, судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 01.02.2017р., що набрало законної сили 14.02.2017р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу 2025000 грн., 3 % річних станом на 01.02.2017р. в розмірі 55757,40 грн., інфляційні витрати в сумі 240975 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору - 6890 грн. (а.с.40, 41).

На виконання рішення суду стягувачем ОСОБА_2 23.02.2017р. отримано виконавчий лист (а.с.42).

За відомостями Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 03.06.2020р., наданими ОСОБА_2 , для подання виконавчого листа № 2/243/462/2017 від 23.02.2017р., виданого Слов`янським міськрайонним судом, у 2017р. йому слід було б сплатити авансовий внесок на авансовий рахунок ДВС в розмірі 32000 грн. (а.с.44).

Згідно довідки ГУ ПФУ в Донецькій області №152/03-1-4 від 04.06.2020р., гр. ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої з жовтня 2018р. по грудень 2018р. становить 3236,94 грн. щомісячно, з січня 2019 р. по грудень 2019 р. - 4079,48 грн. щомісячно, з січня 2020 р. по березень 2020 р. - 4922,02 грн., у квітні 2020 р. - 5922,02 грн., у травні 2020 р. - 4922,02 грн., сума пенсії за період з 01.05.2018 по 31.05.2020 р. склала 97949,87 грн. (а.с.45).

Також з матеріалів справи вбачається, що батько заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 94 роки (а.с.46).

Крім того, в матеріалах справи міститься оригінал заяви ОСОБА_2 на ім`я начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28.07.2017р. (після ухвалення рішенням суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу) про прийняття на виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 26.12.2019р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с.18, 43). Що також підтверджує пояснення заявника ОСОБА_2 про поважність підстав пропуску ним строку передбаченого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Зазначені строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За обставинами справи та з урахуванням положень ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2/243/462/2017 від 23.02.2017р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відповідних сум сплив 16.02.2020р.. Заявник звернувся до суду з заявою про поновлення строку 15.06.2020р., тобто через чотири місяці після спливу строку пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Суд в рішенні прийшов до переконання, що стягувач підтвердив належними та допустимими доказами, що протягом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, останній отримував пенсію у розмірі близько 4000 грн. на місяць, тоді як сплата авансового внеску вимагала сплати суми в розмірі 32000 грн., що дорівнює розміру пенсії заявника за 8 місяців. Останній опікувався батьком, 1925 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Строк пропущено лише на 4 місяці.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правильно надано аналіз діючого законодавства з правового питання щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу на виконання. Зокрема суд зазначив і колегія суддів суду апеляційної інстанції з цим погоджується, що стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин. Законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Суд, при розгляді заяви стягувача, виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Крім того, суд першої інстанції надав оцінку обґрунтуванню заявника та наданим ним доказам причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Встановивши фактичні обставини справи, врахувавши вимоги закону, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви стягувача, та поновив останньому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Між тим, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону в частині належного повідомлення ОСОБА_1 колегія суддів вважає обґрунтованими виходить з наступного.

Згідно ст.128 ЦПК України Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заява стягувача про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання надійшла до суду 15.06.2020р. (а.с.35).

Ухвалою суду першої інстанції дана заява була прийнята до провадження 16.06.2020р. і судове засідання призначено на 30.06.2020р. (а.с.50).

17.06.2020р. копія ухвали суду направлена сторонам. В цей же день на офіційному веб-сайті судової влади України розміщене судовий виклик ОСОБА_1 (а.с.51-56).

Згідно інформації начальника відділу ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57).

В зв`язку з перебуванням головуючого судді по даній справі ОСОБА_6 у нарадчій кімнаті з 30.06.2020р. по 01.07.2020р. слухання справи в призначений день не відбулось (а.с.58). Наступне судове засідання по справі призначено на 15-00 год. 06.07.2020р.

В матеріалах справи міститься текст судового виклику ОСОБА_1 на зазначену дату та час, що розміщений на офіційному веб-сайті судової влади України 30.06.2020р. (а.с.60, 61).

Таким чином, з матеріалів справи, зокрема інформації начальника відділу ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, вбачається що суду було відоме місце проживання боржника, але останній не був повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку, установленому процесуальним законом (ч.3-5 ст.128 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали через порушення норм процесуального права та ухвалення нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_2 з підстав наведених вище в даній постанові.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року, яким положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо авансового внеску) було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), на переконання колегії суддів не є підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки останній довів в судовому засіданні поважність підстав пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того слід зазначити, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд, яке закріплене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і ратифікованою Україною.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 389, 433, ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 липня 2020 року скасувати. Ухвалити по справі нову постанову.

Поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 243/10671/16-ц (2/243/462/2017), виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , суми боргу в розмірі 2025000 грн. 00 коп., три відсотки річних станом на 01.02.2017 р. в розмірі 55757,40 грн., інфляційні витрати в розмірі 240975,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6890,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 03 вересня 2020 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв