Справа № 2-1249/12
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 27802, 18 дол. США, а також судовий збір у розмірі 2737, 86 грн.

18.08.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, мотивуючи це тим, що 07.05.2019 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «ФК «Паріс» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №31-051, відповідно до якого ПАТ «Банк «Демарк» відступило ТОВ «ФК «Паріс», а ТОВ «ФК «Паріс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №31-051 від 10.02.2006 року, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року. А тому ТОВ «ФК «Паріс» є правонаступником позивача за вищевказаною заборгованістю, у зв`язку з чим, заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Банк «Демарк» на ТОВ «ФК «Паріс».

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника заявника підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 27802, 18 дол. США, а також судовий збір у розмірі 2737, 86 грн.

18.08.2020 року представник Товариства звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, мотивуючи це тим, що 07.05.2019 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «ФК «Паріс» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №31-051, відповідно до якого ПАТ «Банк «Демарк» відступило ТОВ «ФК «Паріс», а ТОВ «ФК «Паріс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №31-051 від 10.02.2006 року, Іпотечного договору № б/н від 10.02.2006 року.

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (гл73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні підлягає заміні на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс».

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому листі по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2012 року по цивільній справі № 2-1249/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме у виконавчому листі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08 вересня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська