Справа № 573/655/20
Номер провадження 2-з/573/4/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорожинець Н.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Дорожинець Наталії Григорівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди курівлі- продажу недійсною та стягненні подвійних збитків,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2020 року адвокат Дорожинець Н.Г. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

31 серпня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову. Заяву мотивує заяву тим, що між сторонами існує спір майнового характеру, про що вказують докази, додані до позовної заяви, зокрема розписка про отримання відповідачем коштів у сумі 67 000 грн., які йому передала ОСОБА_1 за продаж будинку за адресою : АДРЕСА_1 та земельних ділянок, призначених для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, хоча останні відповідачу не належали на праві власності, про що стало відомо пізніше. Відповідач увів позивача в оману, оскільки протягом 2 років остання очікувала, що він оформить документи на право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки, але останній цього не виконав, завдавши позивачу істотних збитків, бо вона не може користуватися та розпоряджатися придбаним майном, за яке вже виплачені кошти. Тож у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення подвійного збитку в сумі 134 000 грн. Враховуючи викладене, просить накласти арешт на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв.м., яка належить відповідачу ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування ВЕХ № 166415 від 14 серпня 2007 року. Вважає, що такий захід забезпечення позову, не обмежить його у праві користування майном, є співрозмірним з сумою заявлених вимог та спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України у судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явленням позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Однак, будь-яких доказів наявності у відповідача ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62,5 кв.м., яка належить останньому, на праві спільної часткової власності до суду не додано.

Долучена ж представником відповідача ОСОБА_3 до відзиву копія інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 208625232 від 11.05.2020 року, навпаки свідчить про відсутність у ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_1 , будь якого майна.

Так, пошук інформації у Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна останнього, здійснювався представником відповідача шляхом часткового співпадіння з даними відповідача по ПІП та РНОКПП. Проте, у ОСОБА_2 , який зазначений як співвласник Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , у графі є відомості про відсутність РНОКПП, а тому суд позбавлений можливості перевірити вказану інформацію щодо дійсного власника вказаного майна.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на встановленні обставини та правові положення заява представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах позову відсутні будь-які докази наявності у відповідача на праві власності будь-якого нерухомого майна .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Дорожинець Н.Г. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя