Справа № 755/693/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарях - Сіренко Д.В., Магльованій Н.І., Юдицькому К.О.,

Томіленку В.В., Кравченко А.С.

за участю - позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2 , Томчука М.В.,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд:

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з початку 2007 року до моменту смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати спільною сумісною власністю майно подружжя, а саме:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521;

-квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857;

-квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Визнати право власності на 50% (п`ятдесят відсотків) об`єктів спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за ОСОБА_1 , визнавши право власності ОСОБА_1 на наступне майно:

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521;

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857;

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73;

-Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року;

-Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

261 731, 25 грн.

-Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Виключити зі спадкової маси спадкодавця ОСОБА_5 наступне майно:

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521;

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857;

-Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73;

-Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року;

-Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

261 731, 25 грн.

-Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за померлим ОСОБА_5 за законом у другу чергу разом із братом померлого - ОСОБА_3 .

Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з початку 2007 року вона проживала разом з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не бажали реєструвати шлюб, оскільки, на їхню думку, у цьому не було потреби. 28 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , в результаті якої останній та його батько отримали тяжкі травми, від яких згодом померли. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батько - ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2007 року до моменту смерті ОСОБА_5 позивач спільно проживала із ним за адресою: АДРЕСА_5 .

Під час сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , за рахунок спільних зусиль та коштів, було придбано нерухоме майно, титульним володільцем якого був ОСОБА_5 , а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м.; квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м.; квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м.; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м.; земельна ділянка кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; земельна ділянка кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». Також позивач приймала безпосередню участь у проведенні та фінансуванні дизайнерських та ремонтних робіт при облаштуванні квартир та заміського будинку.

Підтвердженням спільного сімейного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 також є надання її транспортних засобів у користування та розпорядження ОСОБА_5 , а саме: Mitsubishi Pajero д.н. НОМЕР_1 , відповідно до Довіреності від 02.02.2010, Lexus RX д.н. НОМЕР_2 , відповідно до Довіреності від 07.12.2012.

За життя ОСОБА_5 залишив заповіт, яким визначив, що у випадку його смерті, відповідно до Заповіту від 24.02.2010, спадкоємцем є ОСОБА_6 , якому ОСОБА_5 заповів наступне майно: квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_5 . З цього приводу позивач жодних претензій до ОСОБА_6 не має та його права на спадкування не оспорює.

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його рідний брат - ОСОБА_3 , який є спадкоємцем за законом другої черги.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було подано заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., якою відкрито спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

28 серпня 2017 року ОСОБА_5 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та був доставлений до Київської лікарні швидкої допомоги в непритомному стані, де перебував у комі до ІНФОРМАЦІЯ_1, коли від отриманих травм помер. Весь цей час позивач здійснювала за ним догляд та забезпечення дорогими ліками. Також позивач організувала поховання та поминальні обіди за покійним. Протягом усього спільного проживання позивача із померлим його рідний брат - ОСОБА_3 не підтримував з ним жодних стосунків, жодним чином не приймав участі у витратах на лікування рідного брата.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи; витребувано з 21 належним чином завірену копію спадкової справи №49-2017 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про забезпечення позову у цій справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про забезпечення позову у цій справі. Постановлено заборонити Державному нотаріусу 21-шої Київської нотаріальної контори Зубченко Ларисі Степанівні (м. Київ вул. Тимошенка, 11) та іншим нотаріусам України видавати до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 755/693/18 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 496-2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на наступні об`єкти нерухомого майна: квартиру № АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, зареєстровані на праві власності за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521;

-квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857;

-квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

04 квітня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, в якому просить повністю відмовити у позові. Зазначив про те, що із померлим братом ОСОБА_5 мав теплі і дружні стосунки, останній опікувався його неповнолітніми дітьми, цікавився ними, передавав подарунки, інколи грошові кошти. Незважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 мешкає у Німеччині, кожний його приїзд до України вони зустрічались, спілкувались. Померлий був врівноваженою, розважливою і розумною людиною, при цьому він був досить забезпеченою людиною та отримував чималі грошові кошти. В середині серпня 2017 року із Одеси приїжджала старша донька відповідача, всі разом вони гуляли по місту, спілкувались, ОСОБА_5 обіцяв їй приїхати в гості до Одеси . Померлий ОСОБА_5 був засновником телеканалу «Центр магии и целительства «Надежда», який мовить цілодобово і по теперішній час на десятки країн світу. ОСОБА_5 постійно працював на ньому. Також у Німеччині щотижнево виходить російською мовою газета «Районка», в якій постійно друкувалася реклама вказаного телеканалу, люди постійно до нього звертались, сплачуючи грошові кошти відповідно тарифу. Заробіток ОСОБА_5 складав досить великі грошові кошти, оскільки одна хвилина спілкування за т. 0 по Німеччині коштувала 1,99 євро, для дзвінків з інших країн за телефоном НОМЕР_3 оплата по міжнародним тарифам оператора з`єднуючого. Заробітну плату померлий отримував у євро, гроші з Німеччини йому пересилав його співробітник, також, коли відповідач або батько летіли в Київ, він просив, щоб його гроші у сумі до 10 000 євро знімали з його банківської картки в Німеччині і передавали йому в Україні або давав телефон, кому із його співробітників передзвонити, щоб вони передали для нього гроші. Незадовго до аварії, 27 липня 2017 року, прилетів з Німеччини батько ОСОБА_9 та передав померлому 9 900 євро, що по курсу на той час складало 303 930 грн. Також сам відповідач прилетів із Німеччини 03 серпня 2017 року та передав ОСОБА_5 9 600 євро, що по курсу складало 294 720 грн. Таким чином, за короткий проміжок з 27.07.2017 по 03.08.2017 померлий отримав 598 650 грн. 28 серпня 2018 року, позивач скориставшись ситуацією, ввівши в оману персонал КМКЛШМД, заволоділа особистими речами ОСОБА_5 , ключами від квартири АДРЕСА_5 , грошовими коштами, мобільним телефоном Samsung Galaxy S8, банківською картою. Як відомо відповідачу, позивач намагалася домовитись із лікарем відділення КМКЛШМД, де знаходився ОСОБА_5 , щоб той посвідчив заповіт від імені останнього на позивача, належного ОСОБА_5 майна. Позивач протиправно заволоділа оригіналом паспорта ОСОБА_5 , свідоцтвами про право власності на житло, договорами купівлі-продажу на квартири ОСОБА_5 , дорогоцінними коштовностями, які належали ОСОБА_5 та іншими його особистими речами. Не маючи жодних правових підстав, з жовтня 2017 року по теперішній час позивач здає в оренду житло належне ОСОБА_5 , отримуючи щомісячно 10 000 грн за оренду кожної з квартир, та залог за майно у сумі 10 000 грн, що підтверджується і договором оренди від 17.10.2017. Як повідомили відповідачу наймачі, ОСОБА_1 представляється наймачам дружиною ОСОБА_5 , перед укладенням договору показує його паспорт, оригінали документів на право власності на житло, на питання, де саме власник ОСОБА_5 , пояснює, що він поїхав у справах. Приховавши паспорт ОСОБА_5 , позивач у подальшому використовувала його разом з оригіналами документів на нерухомість для здачі майна в оренду. У грудні 2017 під час обшуку паспорт ОСОБА_5 був вилучений слідчим. Щодо протиправних дій позивача відповідач ОСОБА_3 звернувся із заявою про злочин до Обухівського відділу поліції ГУНП Київської області та вказане повідомлення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001648 та розпочате досудове розслідування за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, 28.08.2017 у день госпіталізації до КМКЛШМД на ОСОБА_5 була заведена медична картка стаціонарного хворого за № 22157, де на другому аркуші міститься заява позивача на ім`я головного лікаря БСП ОСОБА_10 , у якій позивач представляється сестрою ОСОБА_5 . У зазначеній заяві позивач зобов`язалася повідомити близьким про ДТП, однак вказане не виконала та не повідомила рідному брату ОСОБА_3 , навмисно замовчувала про аварію та стан здоров`я ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_5 був у реанімаційному відділенні, то особисто відповідач передавав чотири рази позивачу 34 000 грн. Також на початку вересня 2017 року з Німеччини у Київ співробітник ОСОБА_5 ОСОБА_11 передав 1 500 євро, що по курсу НБУ на той час складало 46 050 євро. Вважає, всі грошові кошти витрачені позивачем, в тому числі на поминальний обід , який коштував понад 141 000 грн, належали особисто ОСОБА_5 . Відповідач заперечує посилання позивача щодо догляду за ОСОБА_5 у лікарні, адже останній протягом 14 діб знаходився у реанімаційному відділенні та доступ до нього мав лише медичний персонал КМКДШМД м. Києва. Зазначає, що жінки ОСОБА_5 не цікавили, зокрема, ним був складений заповіт від 24.02.2010, за яким він заповів квартиру АДРЕСА_6 своєму співмешканцю ОСОБА_6 . Також померлий був ВІЛ-інфікованим та з 2013 року перебував на обліку в КМЦ-СНІДу. Щодо наданих позивачем фото, відповідач зазначив, що ОСОБА_5 , коли мав вільний час, любив компанії, клуби, дискотеки, подорожі, та на фото видно, що він мав багато друзів та знайомих. Крім того, позивачем приховано факт наявності заповіту від 24.02.2010, за яким ОСОБА_5 заповів земельну ділянку, кадастровий номер: :06:006:0031, за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Шервудська , та розташовані на ній будинок, господарські будівлі і споруди, своєму батькові ОСОБА_9 . Таким чином, в силу ст. 1261 ЦК України, відповідач ОСОБА_3 має право на спадкування у першу чергу вказаної земельної ділянки із розташованими на ній будинком, господарськими будівлями і спорудами. Також, відповідач наголосив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Магомедовою М.Г., від 13.12.2013, покупець довів до відома продавця, а продавець взяв до уваги той факт, що покупець не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу на час підписання цього договору, і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи на їх частку), витрачені на купівлі квартири, у тому числі відповідно до статей 65, 74, 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Аналогічні положення є у договорах купівлі-продажу квартир АДРЕСА_2 від 20.03.2015 та АДРЕСА_3 , від 28.03.2016, таким чином ОСОБА_5 , укладаючи договори купівлі-продажу квартир протягом тривалого часу, особисто письмово підтвердив, що не перебував в зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживав однією сім`єю без укладення шлюбу і грошові кошти, що ним витрачаються на придбання квартир за договорами купівлі-продажу, є його особистою приватною власністю, особи які могли б поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлю квартир, у тому числі відповідно до статей 65, 74, 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Таким чином, за життя ОСОБА_5 визначився, кому належатиме його нерухомість на випадок раптової смерті. Щодо довіреностей, наданих позивачем на автомобілі, зазначає про те, що ОСОБА_5 , як не резиденту України зручніше було таким чином оформити автомобілі, оскільки при постановці авто на облік у ДАІ, простіше оформити його на резидента України, та в подальшому отримати від нього довіреність. Додана копія Специфікації № ПРВД 065 та копія Акту прийому-передачі до Договору № ПРВД 065 від 12.02.2017 свідчать про те, що гроші платив за замовлений товар саме ОСОБА_5 , оскільки у кожному платіжному документі стоїть підпис покупця - ОСОБА_5 , інший товарний чек № 02/11/1195 від 02.11.2010 за підписом співмешканця ОСОБА_6 Усі інші накладні, товарні чеки, рахунки-фактури, видаткові накладні не містять інформації, що позивач за свої особисті кошти робила покупки. Вважає, позивач не довела сукупність тих юридичних фактів, з якими ч. 2 ст. 1259 ЦК України пов`язує виникнення у спадкоємця за законом наступної черги права на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, тому підстав зміни черговості одержання права на спадкування відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України немає. Також позивачем не надано доказів фактів створення, придбання сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, час придбання, джерело набуття позивачем коштів, за які було набуте, а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Відповідач вважає за необхідне, з метою підтвердження обставин справи, допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Цього ж дня, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закінчено підготовче провадження у цій справі, призначено справу до судового розгляду по суті, в судове засідання викликано сторони по справі та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 ; витребувано: з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги медичну карту стаціонарного хворого №22157 ОСОБА_5 ; з Київського міського центру СНІДу медичну карту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у нотаріуса 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариси Степанівни копію спадкової справи №496-2017 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12 липня 2018 року від державного нотаріуса 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. до суду надійшла копія спадкової справи №496-2017 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та витребувано у Шевченківського районного суду м. Києва копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на об`єкти спільної сумісної власності, у справі №761/43762/17, провадження №2/761/1042/2018.

17 липня 2019 року з до суду з Шевченківського районного суду м. Києва надійшла належним чином завірена копія позовної заяви по справі № 761/43762/17 (провадження №2/761/1042/2018) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на об`єкти спільної сумісної власності.

05 лютого 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в якій просить суд скасувати арешт на об`єкти нерухомого майна: АДРЕСА_1; АДРЕСА_3; АДРЕСА_2 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю, з підстав викладених у позові. Заначила, із померлим ОСОБА_5 познайомилась, коли той нещодавно повернувся до Києва із Німеччини, жили разом із 2007 року. На час їх знайомства вона проживала на Кловському спуску, а ОСОБА_5 - на Хрещатику. Після нового 2007 року вони почали проживати разом, це було після круїзної подорожі, з цього часу не розлучалися. ОСОБА_5 купив квартиру на Хрещатику, робив там ремонт, грошей особливо не було, тому жили за її рахунок. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 поступово розкручували салон краси. Вона з померлим мала спільний бюджет, при цьому кожен із них мав свій дохід. На початку знайомства у ОСОБА_5 були фінансові труднощі, бізнес не давав прибутку, приблизно через рік бізнес пішов, був прибуток приблизно 2 000 доларів, бувало більше і менше. Із ОСОБА_6 вона познайомилася у 2007 році, він був партнером по бізнесу ОСОБА_5 , разом їздили на відпочинок сім`ями. ОСОБА_15 був близьким другом дитинства ОСОБА_3 , разом проводили час. Вона дала довіреності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на управління її автомобілями. У 2008 році ОСОБА_5 із ОСОБА_6 відкрили салон краси у м. Києві по бульвару Л. Українки «ІНФОРМАЦІЯ_10», вони орендували приміщення, ОСОБА_5 укладав договори оренди, а в 2017 році ОСОБА_6 уклав договір оренди. Дохід від салону був близько 20-25 тис. грн на місяць. ОСОБА_5 також виступав на каналі - надавав психологічну допомогу, він був психологом за професією. Які він отримував від цього доходи, їй не відомо. Вона та ОСОБА_5 вирішили не реєструвати шлюб через різницю у віці. Це було її рішення оформлення нерухомості на ОСОБА_5 , у неї була своя нерухомість, не думала, що він помре раніше. Будинок в Обухові вони побудували разом, вирішили його побудувати у 2008 році, у 2009 році розпочалось будівництво, у 2010 році вони туди заїхали, але продовжували оздоблювальні та дизайнерські роботи. Жили на Хрещатику, а в будинку відпочивали. Позивач вклала у будівництво приблизно 30-40% своїх коштів. Із братом померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 вона познайомилась нещодавно, не знала про його існування. Перший раз із ним зустрічалась після смерті матері ОСОБА_5 , потім вже після ДТП у лікарні, він приходив 1-2 рази. Батька ОСОБА_5 ховав відповідач. Щодо зазначення себе сестрою при надходженні ОСОБА_5 до лікарні після ДТП, то пояснила, що так сталося через те, що у неї не було документів на підтвердження того, що вона є дружиною, а потрібно було лікувати, бути у лікарні. Вона є пенсіонером, вийшла на пенсію у 55 років. Категорично заперечила щодо нетрадиційної орієнтації померлого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 одружений, він не був його співмешканцем, а був партнером по бізнесу. У Кривому Розі у неї було два бізнеси та були гроші. Вона купувала меблі у квартири та будинок, оформлювала дизайн, однак доказів щодо цього не має. Останній раз вона відпочивала разом із померлим у червні 2017 році у Туреччині, на його день народження. У серпні 2017 року ОСОБА_5 був у Туреччині разом із батьком. Під час спільного проживання у них була домогосподарка, з якою договір не укладали, вона казала, що саме їй робити, а ОСОБА_5 оплачував її послуги. Їй було відомо про заповіти, однак під час сумісного проживання не думала про матеріальне, та різниця у віці не давала їй підстав вважати, що ОСОБА_5 помре раніше. Вона не повідомила родичів ОСОБА_5 про ДТП, оскільки не мала із ними зв`язку. Вона не забирала особисті речі ОСОБА_5 та його батька із лікарні, їх там не було. У неї був крупний бізнес у Кривому Розі - металопрокат, мала від нього дохід приблизно 20 000 доларів США. Бізнес вона продала у 2006 році, мала 2 автомобіля, 3 квартири. 2 квартири у Кривому Розі вона продала та придбала квартири у АДРЕСА_7 - квартира для доньки; АДРЕСА_8 .; одна квартира у Кривому Розі у неї залишилася. Приблизно у 2007-2008 році вона продала автомобілі «Мітсубіші» та придбала «Лексус», яким користувався ОСОБА_5 . Від бізнесу у неї було заощаджень приблизно 500 000 доларів США. Договір купівлі-продажу бізнесу не зберігся. У 2005 році позивач працювала директором на фірмах, що займалися нафтою. Вона збанкрутувала приблизно через рік. Потім вона навчалася фотографуванню, з 2007 року почала отримувати замовлення. Квартири по вулиці Регенераторній придбавались у розстрочку та вони поступово зі спільного бюджету оплачували їх; перший внесок за квартири робили порівну. Земельні ділянки були придбані приблизно у 2008 році, більша частина коштів була внесена нею.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлений позов підтримали та просили його повністю задовольнити. Зазначили, що позивач із ОСОБА_5 жили разом без реєстрації шлюбу приблизно з 2006-2007 року, по день смерті останнього. За цей час вони вели спільне господарство, набували майно, що передбачено ст. 74 СК України, таким чином позивач належить до четвертої черги спадкування, в той же час ч. 2 ст. 1269 ЦК України передбачена зміна черговості одержання права на спадкування.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечив, вважав його необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що його брат фізично не міг жити з позивачем однією сім`єю, оскільки мав іншу орієнтацію, що підтверджується медичною документацією, а також укладені ОСОБА_5 договори купівлі-продажу майна, де зазначено, що він не перебуває у шлюбі і не проживає ні з ким однією сім`єю. Позивача вдома у брата ОСОБА_5 він бачив один раз, це було у серпні 2017 року. Взагалі не любив туди приходити, оскільки там збиралися люди нетрадиційної орієнтації, бував там рази 2-3 на рік. По цій же причині зрідка бував у будинку в Козині. Частіше зустрічався із братом на нейтральній території. З ОСОБА_15 брат то сварився та мирився, він також відноситься до людини з нетрадиційною орієнтації. Зі слів їх з померлим батьків, ОСОБА_6 був постійним «партнером» ОСОБА_5 , разом вони приїжджали у Германію. Його брат був забезпеченою людиною, на телеканалі в Німеччині виходила його програма, він займався психологічною допомогою по телефону. Коли хтось із знайомих, або батько чи він їхали з Німеччини до Києва, то отримували зроблені померлим гроші, до 10 тис. євро і передавали їх брату. Про ДТП він дізнався від ОСОБА_15 , який дав телефон позивача, після чого він її набрав та вона йому перетелефонувала. Він вже був у лікарів, знав про стан брата та батька, домовився про приїзд лікаря із Німеччини. Думав, що позивач допомагає по доброті душевній, але вона готувалася до заявлення прав на майно, збирала чеки, у лікарні назвалася сестрою та їй віддали всі речі. З цього приводу він звертався до Дніпровського управління поліції щодо викрадення у лікарні речей померлого. Особисто позивачу у лікарні він передав 16 та 18 тис. гривень на лікування брата та батька, до цього батько привіз із Німеччини 10 тис. євро та він 9 700 тис. євро. Він заперечував, щоб похованням займалася ОСОБА_1 , однак вона ввела його в оману, отримала документ, щоб забрати тіло з моргу. Зі слів ОСОБА_15 похованням займалися друзі. ОСОБА_5 був іудеєм, але вони відспівували його у церкві, він, померлий, так поховав матір. Батька ховав він сам.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти позову, вважаючи, що підстави для його задоволення відсутні. Зазначив, що у позивача із померлим ОСОБА_5 була різниця у віці 15 років, різна сексуальна орієнтація, це були люди, які просто спілкувалися, відпочивали. У договорах про купівлю квартир на вул. Регенераторній біло чітко зазначено про те, що на той час ОСОБА_5 не проживав ні з ким однією сім`єю та інше.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що померлого ОСОБА_5 знав з 14 років, вони були найкращими друзями, разом вчилися. Знав добре та підтримував стосунки з його батьками, а ось останні 20 років брат ОСОБА_3 відсторонився від справ сім`ї і ОСОБА_5 з ним не спілкувався. Навіть коли їх мама лежала в реанімації, ОСОБА_3 не було. В 90-х роках ОСОБА_5 переїхав жити до Німеччини, там працював, мав два бізнеси, а в 2004 році вирішив повернутися до Києва і він допомагав йому придбати квартиру. ОСОБА_5 передав з Німеччини 60 тис. доларів США, була придбана квартира по вул. Хрещатик, поруч з його квартирою, та він контролював процес ремонту. Коли ОСОБА_5 повернувся з Німеччини, він майже не мав грошових коштів та роботи, майже два роки був у пошуку. ОСОБА_5 відвідував спортзал «Фаворит» там і познайомився з ОСОБА_1 . Йому завжди подобались старші жінки. ОСОБА_1 переїхала до м. Києва з м. Кривий Ріг, де у неї був попередньо великий бізнес та мільярдні доходи, вона придбала квартиру для себе та своєї доньки, машини, пішла на пенсію. Приблизно через рік вони почали жити разом в квартирі по вул. Хрещатик, подорожували, займалися дизайнерським облаштуванням нерухомості. Переважно спочатку жили вони за рахунок заощаджень ОСОБА_1 , оскільки у ОСОБА_5 доходів не було, навіть він його залучав до свого бізнесу, але це було переважно не великі гроші. В Тайланді ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , який був громадянином Латвії, проживав у Москві, був талановитим перукарем та мав заощадження 60-70 тис. доларів. Оскільки ОСОБА_5 хотів відкрити салон краси, він вмовив ОСОБА_6 стати його бізнес-партнером, вкласти гроші, ОСОБА_5 займався маркетингом, дизайном, залучення клієнтів. Попередньо, на прохання ОСОБА_5 , оскільки він був нерезидентом, він придбав для нього квартиру по вул. Сакасаганського , яка в подальшому була переоформлена на ОСОБА_5 та як гарантія повернення грошей залишена по заповіту на ОСОБА_6 . Він також позичав кошти ОСОБА_5 , розписок звичайно не брав. Через деякий час їх салон почав приносити прибутки. Тоді ОСОБА_5 і ОСОБА_1 вирішили придбати землю, будувати будинок, ОСОБА_5 займався будівництвом, а ОСОБА_1 була дизайнером будинку та ділянки. Він, свідок, часто їздив до Німеччини, провідував батьків ОСОБА_5 , з якими мав гарні стосунки, і вони 3 тис. євро передали ОСОБА_5 та ОСОБА_1 для будівництва будинку. В подальшому вони вирішили придбати квартири в Комфорт Тауні, які хотіли здавати, та апартаменти в Туреччині, де часто відпочивали також із друзями, святкували день народження ОСОБА_5 . У їх родині все оформлювалось на ОСОБА_5 , оскільки між ним були такі розмови, що ОСОБА_1 старше, помре першою, і що б не було проблем з її донькою. Більшу частину грошових коштів на купівлю нерухомості давала ОСОБА_1 . Він особисто був присутній при купівлі землі і будинку та апартаментів в Туреччині, але до нотаріуса не заходив. Скільки точно грошей заробляв ОСОБА_5 і скільки грошей було у ОСОБА_1 він не знає, однак ОСОБА_5 йому постійно казав, що всі гроші у них спільні. Він був близьким другом сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ні про яку нетрадиційну орієнтацію ОСОБА_5 і розмови не могло бути. Він був творчою людиною, грав у КВН, створював комічні образи, театралізовані вистави в яких могли звучати слова щодо гомосексуалізму. Заповіт на батька був складений ОСОБА_5 так як батько казав, що всіх переживе і коли він приїздив до України то завжди жив у цьому будинку. На ОСОБА_1 заповіту не було так як вона сама жартувала, що старша та піде з життя раніше. З приводу захворювання у ОСОБА_5 ВІЛ пояснив, що приблизно в 2007-2008 вони разом проходили обстеження і у нього виявили хронічні захворювання, порадили переливання крові. Для цього ОСОБА_5 їздив у Бразилію, і одного разу повернувшись додому погано себе почував. Після обстеження виявили ВІЛ, ОСОБА_5 став на облік, проходив постійно курс лікування і сподівався, що одужає. ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_5 познайомив за 10 днів до трагічної подій, запросивши його до себе до дому. Коли ОСОБА_5 з батьком перебували у лікарні, він зателефонував ОСОБА_3 , ввів його у справи і попросив допомоги, на що він фінансово допомагати відмовився та був у лікарні декілька разів. Усім лікуванням ОСОБА_5 та батька займалася ОСОБА_1 , а він та інші друзі допомагали. ОСОБА_1 витрачала по 20-25 тис. грн щоденно, постійно була в лікарні, контактувала з лікарями. Похованням та поминальним обідом також займалася ОСОБА_1 , ОСОБА_3 навіть на похорон до брата не приїхав.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що працювала у родині у позивача та померлого ОСОБА_5 з 13 листопада 2012 року, допомагала по господарству: прання, прибирання, приготування їжі, продукти; з позивачем складали меню. У родині вона бувала тричі на тиждень. Іноді продукти купували позивач із померлим. Вони добре ставилися до неї. Вважає, що вони проживали сім`єю, разом їздили відпочивати, подорожували. Також вона бувала у їх заміському будинку. У 2017 році вона із онуками, померлим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були у Туреччині, вона допомагала приймати гостей. Позивач та померлий говорили один про одного як про чоловіка та дружину. Заробітну плату їй залишали на столі. Також вона працювала домогосподаркою у ОСОБА_6 , його дружиною є ОСОБА_20 . На банкетах вона бувала двічі, а зазвичай позивач складала разом із нею меню, а вона закуповувала продукти та готувала. Вона була на поминках по матері ОСОБА_5 , у ресторані, разом ходили у церкву. У неї не виникало сумнівів щодо сексуальної орієнтації померлого ОСОБА_5 , із позивачем у нього були ніжні відносини. Позивач та померлий були забезпеченими людьми.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_5 познайомився у 2006 році в Греції на бізнес форумі, на якому ОСОБА_5 читав лекції консалтингового менеджменту. Проживав він на той час у Москві. Був арт-директором салонів і мав намір перевести бізнес до Києва, однак йому пропонували не вигідні умови. З ОСОБА_5 він підтримував зв`язок, і останній запропонував йому відкрити бізнес в Києві. Так, в 2007 році вони разом відкрили салон « ІНФОРМАЦІЯ_10 », він давав кошти, а ОСОБА_5 був антикризовим менеджером - він мозок цього, так як грошей у нього не було. 01 грудня 2007 року в клубі Фаворит він познайомився з ОСОБА_1 , як дружиною ОСОБА_5 , проживали вони по АДРЕСА_5, за цією ж адресою він приїздив до них в гості. ОСОБА_1 допомагала розвивати салон і матеріально, а також, як фотограф робила інтернет-сайти. Він на початку відкриття салону заклав свою квартиру в Латвії, дав 70 тис. євро, потім ще 10 тис. доларів та протягом пів року ще до 20 тис. доларів, заробляв він на той період часу до 7 тис. доларів. Він підтримував дружні стосунки з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , у них були спільні інтереси, а з 2009 року, коли вони добудували будинок ще частіше почали проводити час разом, також відвідували клуби, відпочивали у їх апартаментах у Туреччині. ОСОБА_1 приїхала до Києва з Кривого Рогу, там мала великий металургійний бізнес, завжди була при грошах. У ОСОБА_5 багато грошей не було, він навіть у ОСОБА_15 позичав. Також ОСОБА_5 та ОСОБА_1 купували навпіл квартири. Він перші років п`ять знайомства з ОСОБА_1 навіть не звав, що вони з ОСОБА_5 не одружені, вони завжди були разом, ОСОБА_1 займалася облаштуванням будинку. На кого вони оформлювали майно йому не відомо. ОСОБА_5 хотів оформити на ОСОБА_1 заповіт, однак вона жартувала, що старша за нього і він не помре перш за неї, крім того у неї була своя квартира, квартира її доньки та автомобіль. Заповіт на нього ОСОБА_5 склав, так як мав ще борг за салон, а дарування не оформлювали так як збирався повернути гроші. Він не пам`ятає чи оформлювала на нього ОСОБА_1 будь-які довіреності. Коли трапилося ДТП, то він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_1 приїхали до лікарні, всі витрати по лікуванню ОСОБА_5 та його батька несла ОСОБА_1 , приблизно по 23 тис. грн щодня, а в подальшому і на поховання та поминальний обід. Він був разом з нею, возив на машині, підтримував так як вона була у важкому стані. Про нетрадиційну орієнтацію ОСОБА_5 чує в перший раз, він ніколи не співмешкав з ОСОБА_5 , він одружений та має родину. Про відповідача знав зі слів ОСОБА_5 , що є в Німеччині психічно хворий брат, який відібрав у нього квартиру. З ним особисто бачився один раз в серпні 2017 року на панахиді. Коли помер батько ОСОБА_5 , ОСОБА_15 телефонував відповідачу вночі, однак він не відповідав, наступного дня він також йому телефонував, просив щоб їм дозволили поховати батька, оскільки він був їм не чужою людиною, однак відповідач відмовився та поховав його в пакеті. Також він знав, що ОСОБА_5 хворіє на ВІЛ, був заражений під час переливання крові, однак ОСОБА_5 не хотів розповідав про це.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що померлого ОСОБА_5 знала з 1988-1989 р.р. Вона поїхала проживати до Німеччини, потім туди приїхав померлий та вона його зустрічала, розселяла, згодом приїхали його батьки. Вона дружила із ОСОБА_5 , вони були як подружки. Приблизно у 2003-2004 р.р. в Німеччині розбився хлопець ОСОБА_5 , після чого він повернувся до Києва, придбав нерухомість. Потім він зустрів коханого, пізніше придбав салон. Вони постійно спілкувалися за допомогою месенджерів телефону - вайбер, ватцап. У 2014 році ОСОБА_5 повідомив про СНІД, сказав, що не знає від кого із партнерів заразився, тоді сказав, що потрібно скласти заповіти на батька та матір, а якщо їх не буде, то на коханого. У Німеччині вона була знайома із багатьма сексуальними партнерами померлого, який сам говорив, що є гомосексуалістом. Вона бачила його або серед партнерів-чоловіків або ж самого. ОСОБА_5 запрошував її до свого салону у Києві, який, як зазначив померлий, він придбав чи влаштував до нього працювати, свого коханця. Вона часто їздила із Німеччини в Україну. У 2008р та у 2014-2015 р.р. бувала у квартирі ОСОБА_5 на Хрещатику , ОСОБА_5 сказав, що знайшов домогосподарку, при цьому у квартирі жінки вона не бачила. У 2014, 2015, 2016 р.р. вони бачились по декілька разів на рік, а до цього було таке, що не бачились роками, але постійно переписувались та додзвонювались. Також він мав квартиру у Туреччині, збирався там відпочивати. Він їздив на різних автомобілях, іноді винаймав лімузин.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що близько 30 років підтримує дружні відносини із відповідачем ОСОБА_3 , знав усю його родину, із померлим ОСОБА_5 познайомився приблизно у 2007 році. Їх батьки проживали у Німеччині, а відповідач переважно приїздив до них у гості. Був свідком стосунків між братами, які завжди були гарними, в усіх справах вони радились один з одним. У 2017 році приїжджала дочка відповідача із Одеси , вони усі разом гуляли по Києву, а коли підійшли до будинку ОСОБА_5 , він поїхав. Йому відомо, що ОСОБА_5 був іншої орієнтації. Так, одного разу він приїхав до відповідача у гості, був ОСОБА_5 , та вони разом пішли придбати коньяк, він звернув увагу ОСОБА_5 на дівчат, на що той відповів що краще 18-річний хлопчик, а дівчат треба направляти до його ОСОБА_6 у салон, гроші на них заробляти. Батько ОСОБА_5 часто приїжджав до Києва , особливо у липні-серпні. Якось він відвозив його на кладовище, де той говорив про нетрадиційну орієнтацію його сина - ОСОБА_5 , не міг заспокоїтись щодо цього. Коли батько та брат відповідача потрапили у ДТП, то він з відповідачем декілька разів бував у лікарні, 2 рази відповідач передавав гроші ОСОБА_1 , один раз це було 18 тис. грн і він був присутній при цьому, а другий раз сказав, що передав 16 тис. грн. Про їх смерть відповідач йому повідомив по телефону та він одразу разом із ним поїхали до лікарні, однак потрапити до них не змогли так як було багато людей нетрадиційної орієнтації. При цьому відповідачу дзвонив ОСОБА_6 та ОСОБА_15 і вимагали дати дозвіл на поховання брата. Похованням батька займався відповідач. Із померлим ОСОБА_5 бачився приблизно двічі на рік у квартирі відповідача на Лівобережній, на Хрещатику у його квартирі не бував. Батько відповідача та відповідач коли приїздили з Німеччини, то привозили для ОСОБА_5 гроші по 9800 євро. Позивача він бачив один раз біля лікарні. Похороном ОСОБА_5 відповідач не займався.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що відповідача знає з 2010 року, а померлого ОСОБА_5 з 2011 року, з ними у неї склалися дружні стосунки, з ОСОБА_3 підтримувала фактичні шлюбні стосунки, потім вони розбігалися, потім сходилися, добре знала та спілкувалася як в Києві так і в Німеччині з їх батьком. Коли ОСОБА_9 приїздив до Києва , то вони усі, вона, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , зустрічалися на квартирі ОСОБА_3 , на Лівобережній. Вони там виросли, усі їх знали, пам`ятали та поважали. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 завжди підтримували дружні стосунки, часто спілкувалися по телефону, свідком чого вона була, піклувалися один про одного. ОСОБА_5 завжди допомагав племінникам, через ОСОБА_3 передавав батьку в Німеччину подарунки, гроші, і ОСОБА_3 привозив для ОСОБА_5 гроші і подарунки від Батька. В особистому спілкуванні з ОСОБА_9 , останній скаржився, що має онуків тільки від одного сина і з сарказмом казав, що ОСОБА_5 жінки не цікавлять, що він гомосексуаліст, що у нього ОСОБА_6 і інші молоді хлопці. ОСОБА_5 був самовпевненою, забезпеченою людиною. ОСОБА_9 розповідав, що ОСОБА_5 придбав квартири по вул. Регенераторній , жив він в квартирі по вул. Хрещатик , в якій вона не була. Про те що ОСОБА_5 був нетрадиційної орієнтації вона впевнена, оскільки в 2012 році до неї звернувся ОСОБА_5 з метою укладення фіктивного шлюбу з його коханцем ОСОБА_6 , якому треба було отримати статус в Україні, але вона відмовилась. В 2016 році вона зверталася до ОСОБА_5 з приводу працевлаштування та він казав, що це питання до його коханця ОСОБА_6 , він стиліст і зможе допомогти. Коли ОСОБА_5 і ОСОБА_9 були у лікарні, вона через свою подругу - ОСОБА_21 , яка працює сестрою відділення нейрохірургії в БСМП, дізнавалися їх стан, тоді ж і дізналися про ВІЛ захворювання ОСОБА_5 . ОСОБА_3 спілкувався з зав.відділенням, давав гроші на лікування, і хотів перевезти їх літаком до Німеччини, однак лікарі не дозволили. ОСОБА_21 розповідала, що до зав.відділення реанімації приходила ОСОБА_1 , хотіла оформити документи на спадщину, представлялась сестрою. З приводу поховання ОСОБА_5 , то ОСОБА_3 просто відгородили від цього, а у них була якась весела обстановка.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_1 , яка у період часу з 16 червня 2000 року по 22 квітня 2008 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 (том 1 а.с.12-15).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , батьками якого були ОСОБА_9 та ОСОБА_22 (том 2 а.с.180 зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого були ОСОБА_9 та ОСОБА_22 (том 2 а.с.181-182).

01 грудня 2006 року ОСОБА_5 , Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видане свідоцтво про право власності, яке посвідчує його право власності на квартиру АДРЕСА_6 (том 2 а.с.172).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №745433, ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1026 від 20 лютого 2009 року, належить земельна ділянка, кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,051 га за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» (том 1 а.с.151-152).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №368659, ТОВ «МЕЛОН РЕАЛТІ», на підставі рішення Козинської селищної ради від 23.11.2009, належить земельна ділянка, кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,375 га за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». 04 серпня 2010 року між ТОВ «МЕЛОН РЕАЛТІ» та ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах ні з ким не перебуває, укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки. Вартість земельної ділянки за згодою сторін становить 440 000 гривень, оплата вартості відчужуваної земельної ділянки за цим договором буде здійснена покупцем на протязі 5 років до 04 серпня 2015 року (том 1 а.с.179-180, 181-182).

02 лютого 2010 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_10 , за якою уповноважила останнього укладати та підписувати правочини, щодо користування та розпорядження, автомобілем марки MITSUBISHI PAJERO 3.0 GLS, 2006 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_1 , що належить їй на підставі Тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 , виданого ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві 02.02.2010 року (том 1 а.с.22).

24 лютого 2010 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належну його квартиру АДРЕСА_5 заповів ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в рівних частинах (частках) кожному. У випадку, якщо ОСОБА_22 помре до відкриття спадщини, не прийме спадщину або відмовиться від неї, зазначене їй майно у відповідні частині (частці), заповів ОСОБА_9 . У випадку якщо ОСОБА_9 помре до відкриття спадщини, не прийме спадщину або відмовиться від неї, зазначене йому майно у відповідній частині (частці), заповів ОСОБА_22 . У випадку, якщо ОСОБА_9 та ОСОБА_22 помруть до відкриття спадщини, не приймуть спадщину або відмовляться від неї, зазначене їм майно, заповів ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 у Латвійській Республіці. Належну йому квартиру АДРЕСА_6 заповів ОСОБА_6 який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 у Латвійській Республіці. У випадку, якщо ОСОБА_6 помре до відкриття спадщини, не прийме спадщину або відмовиться від неї, зазначене йому майно заповів ОСОБА_22 та ОСОБА_9 у рівних частинах (частках) кожному (том 2 а.с.171).

Також, 24 лютого 2010 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належну йому земельну ділянку, загальною площею 0,0551 га, кадастровий номер: :06:006:0031, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, Козинська селищна рада та розташований на ній житловий будинок та інші господарські будівлі і споруди (за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Шервудська ), заповів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . У випадку, якщо ОСОБА_9 помре до відкриття спадщини, не прийме спадщину або відмовиться від неї, зазначене йому майно у відповідні частині (частці), заповів ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 2 а.с.187).

20 грудня 2011 року Козинською селищною радою на ім`я ОСОБА_5 видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м. (том 1 а.с.118).

27 грудня 2012 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_6 та ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , за якою уповноважила останніх розпоряджатися, з правами продажу, обміну, на умовах та за ціною, визначеною за власним розсудом, із сплатою усіх встановлених законодавством платежів, належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданим ВРЕВ-6 УДАІ в м. Києві 14.11.2012 року, автомобілем марки LEXUS модель RX, 2007 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_2 (том 1 а.с.18-19).

13 грудня 2013 року між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», як продавцем, що діє від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Комфорт таун», та ОСОБА_5 , який знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_8 , мешкає за адресою АДРЕСА_12 , як покупець, уклали договір купівлі-продажу квартири, за яким продавець за цим договором зобов`язується передати у власність покупця квартиру АДРЕСА_1 , а покупець зобов`язується прийняти цю квартиру та сплатити за неї ціну, обумовлену даним договором, на умовах та в порядку, передбачених даним договором. Купівельна ціна квартири становить 70 145,58 доларів США, що на дату укладання договору еквівалентно 560 673,62 гривні. Фактична сума забезпечувального платежу сплачена покупцем продавцю на момент підписання цього договору згідно із Попереднім договором становить 375 881,19 гривень, який зараховується продавцем в рахунок купівельної ціни, що згідно з офіційним курсом обміну долара США до гривні на фактичну дату здійснення кожного платежу отриманих від покупця, становить 47 026,3 долари США. Решту купівельної ціни покупець зобов`язується сплатити продавцю у розмірі що рівний 23 119,28 доларів США згідно офіційним курсом обміну долара США до Гривні, відповідно до графіку платежів, у період з 17 грудня 2013 року по 17 серпня 2015 року. Покупець довів до відома продавця, а продавець взяв до уваги той факт, що покупець не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу на час підписання цього договору, і грошові кошти що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частину), витрачені на купівлю квартири, у тому числі відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Адреса для повідомлень за цим договором покупця: АДРЕСА_8 (том 1 а.с.37-44).

Судом також встановлено, що у ОСОБА_5 23 жовтня 2013 року виявлено антитіла до ВІЛ. З 24 квітня 2014 року перебував на обліку в Київському міському центрі СНІДу. За даними медичної картки шлях зараження - статевий, пацієнт відноситься до групи ризику ЧМЧ, має останні 3-5 років постійного статевого партнера, який пройшов тестування у 2013р. - результат негативний. На ВІЛ-інфекцію проходить обстеження із 2006 р. 1-2 рази в рік, останнє тестування - грудень 2012 - Ат до ВІЛ не виявлено, а повторно у липні 2013р. - виявлено Ат до ВІЛ. У 2012 році оперований колоноскопічно з приводу поліпів товстого кишківника. Не одружений, дітей не має. Отримував лікування, мав задовільний стан, хорошу переносимість терапії.

20 березня 2015 року між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», як продавцем, що діє від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Комфорт таун», та ОСОБА_5 , адреса фактичного перебування: АДРЕСА_8 , як покупець, уклали договір купівлі-продажу квартири, за яким продавець за цим договором зобов`язується передати у власність покупця квартиру АДРЕСА_2 , а покупець зобов`язується прийняти цю квартиру та сплатити за неї ціну, обумовлену даним договором, на умовах та в порядку, передбачених даним договором. Купівельна ціна квартири становить 84 393,31 долар США, що на дату укладання договору еквівалентно 907 326,49 гривень. Покупець довів до відома продавця, а продавець взяв до уваги той факт, що покупець не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу на час підписання цього договору, і грошові кошти що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частину), витрачені на купівлю квартири, у тому числі відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Адреса фактичного перебування покупця та адреса для повідомлень за цим договором визначена як: АДРЕСА_8 (том 1 а.с.90-94).

28 березня 2016 року між ОСОБА_23 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця квартиру АДРЕСА_3 , а покупець зобов`язується прийняти цю квартиру та сплатити за неї ціну, обумовлену даним договором, на умовах та в порядку, передбачених даним договором. Покупна ціна квартири становить 312 300 гривень, яку покупець зобов`язується сплатити продавцю протягом 2 днів з моменту укладання цього договору. Покупець довів до відома продавця, а продавець взяв до уваги той факт, що покупець не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу на час підписання цього договору, і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частину), витрачені на купівлю квартири, у тому числі відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Адреса фактичного перебування покупця та адреса для повідомлень за цим договором визначена як: АДРЕСА_8 (том 1 а.с.65-68).

28 серпня 2017 року ОСОБА_5 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, потрапив до Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги.

29 серпня 2017 року ОСОБА_24 та ОСОБА_1 , звернулися до головного лікаря КМКЛШМД із заявою в якій повідомили, що ОСОБА_1 - сестра та ОСОБА_24 двоюрідний брат, є родичами та представниками усієї родини потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Вони категорично заперечують розповсюдження інформації ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в СМІ та іншим особам, а також зобов`язуються повідомити близьких про ДТП.

Стороною позивача надані копії товарних чеків та квитанцій про придбання лікарських засобів в аптечних відділеннях розташованих в приміщення КМКЛШМД (м. Київ вул. Братиславська, 3) одержувачем яких були ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Розрахунки за вказаними товарними чеками та квитанціями були готівковими та не містять відомостей про їх платника (том 1 а.с.208-244).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (том 1 а.с.11).

Причиною смерті ОСОБА_5 є закрита черепно-мозкова травма (том 1 а.с.193).

Згідно відомостей медичної картки стаціонарного хворого КМКЛШМД, судово-медичний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, масивний крововилив в м`які покрови волосяної частини голови в потиличній області; розповсюджений крововилив під м`якою мозковою оболонкою в лівій потиличній долі; флеботромбоз судин основи мозку; ішемічна деструкція тканин стовбура головного мозку. Набряк-набухання тканини головного мозку.

13 вересня 2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_25 укладено договір-замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_5 (том 1 а.с.199)

15 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» укладено договір-замовлення №8.86146К на організацію та проведення поховання ОСОБА_5 на Байковому кладовищі, що включав в себе крім іншого, ритуальний конверт, урну для праху, кремацію померлого (том 1 а.с.194-196).

22 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» укладено договір-замовлення №13.2682П на організацію та проведення поховання ОСОБА_5 на Байковому кладовищі, що включав в себе крім іншого, поховання урни з прахом, благоустрій місця поховання (том 1 а.с.197-198).

Також, стороною позивача надані копії квитанцій до прибуткового касового ордеру та замовлення меню для поминального обіду (то 1 а.с.202-207).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 (том 2 а.с.184).

19 вересня 2017 року Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №496-2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

19 вересня 2017 року із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , 1970 року народження, постійне місце проживання якого було в Німеччині , звернувся громадянин Латвійської Республіки ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 (том 2 а.с.167).

30 вересня 2017 року із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , 1970 року народження, постійне місце проживання якого було в Німеччині, звернувся брат померлого - ОСОБА_3 , постійне місце проживання кого зареєстроване в Німеччині (том 2 а.с.167 зв.).

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За змістом частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (частина друга статті 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року по справі № № 570/2132/15-ц.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, слід встановлювати факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року по справі № № 544/1274/16-ц.

Таким чином, в даному випадку законодавець визначає фактичний шлюбні відносини осіб, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, тобто відносини між особами, які відповідають усім вимогам та умовам, необхідним для укладення шлюбу, але не зареєстровані у встановленому законом порядку. У якості важливої ознаки фактичних шлюбних відносин слід виділити намір встановити стійкі відносини, притаманні шлюбу.

Наступною ознакою фактичних шлюбних відносин є постійне спільне проживання фактичного подружжя. Ще однією важливою ознакою фактичних шлюбних відносин є спільне ведення господарства. Під веденням спільного господарства слід розуміти задоволення повсякденних побутових потреб шляхом придбання продуктів харчування, приготування їжі, прибирання приміщення, прання одягу, придбання предметів спільного побуту тощо. Ведення спільного господарства не слід ототожнювати зі спільним бюджетом, однак, ведення спільного господарства свідчить про наявність спільного бюджету. Тобто жінка та чоловік об`єднують свої кошти та частину їх витрачають на ведення спільного господарства. До цієї ознаки дуже близька така ознака, як взаємне матеріальне забезпечення та піклування. При цьому варто підкреслити таку характеристику цієї ознаки, як «взаємність», оскільки саме вона відрізняє фактичні шлюбні відносини від утриманських відносин.

Крім того, як роз`яснив Верховний Суд України у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Таким чином, можна виділити наступні найбільш суттєві ознаки фактичних шлюбних відносин: 1) у фактичних шлюбних відносинах можуть перебувати тільки жінка та чоловік (різностатевість); 2) відсутність зареєстрованого в органах державної реєстрації актів цивільного стану шлюбу як між особами, що спільно проживають, так і з будь-якою іншою особою; 3) наявність стійких усталених відносин, які притаманні шлюбу; 4) постійне спільне проживання; 5) ведення спільного господарства; 6) взаємне матеріальне забезпечення та піклування; 7) неанонімність (публічність) відносин, відсутність приховування їх перед третіми особами.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «ФернандесМартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

За життя померлий ОСОБА_5 не виявив свого бажання на укладання шлюбу із позивачем.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України д оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконання щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, суд приходить висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин, які свідчать про факт проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації (укладення) шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , починаючи з 2007 року, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та померлим склалися відносини, що притаманні сім`ї, не доведено наявності усіх наведених вище фактів у їх сукупності, а саме ведення спільного побуту; наявність взаємних права і обов`язків, наявність спільних витрат; спільного бюджету; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги. Отже відсутні підстави для встановлення факту проживання позивача із померлим однією сім`єю без реєстрації (укладання) шлюбу.

Так, позивач стверджує, що проживала із померлим з 2007 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_5 , однак жодного письмового доказу на підтвердження даної обставини не надала. В той же час, згідно цивільно-правових угод, які укладалися померлим за вказаний період, останній зазначав своє місце проживання або перебування: у 2009 році - АДРЕСА_6 , у 2010 році - Німеччина, у 2012 році - АДРЕСА_6 , у 2013, 2015, 2016 роках - АДРЕСА_8 . У цих же угодах померлий зазначав, що не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу, грошові кошти не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частину), у тому числі відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні. Заявляючи вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, позивач не надала доказів про розмір її статків, доказів які свідчили про наявність у неї заощаджень, доходів, які б дозволяли здійснити вклад у придбання такого майна. Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , в частині безпосередньої участі позивача у купівлі майна померлим, оскільки останні не були безпосередніми свідками передачі таких грошових коштів позивачем померлому ОСОБА_5 , не володіють інформацією про розмір таких грошових коштів, а позивач в свою чергу таких доказів не надала. Не зважаючи на те, що зазначені свідки вважали, що стосунки, які склалися між позивачем і померлим, носять ознаки притаманні подружжю, такі покази не мають правового значення, оскільки в даному випадку для визнання майна спільною сумісною власністю осіб які спільно проживають, однак не перебувають між собою у шлюбі, необхідно доводити письмовими доказами грошовий вклад цих осіб у придбанні нерухомого майна. Таких доказів сторона позивача не надала. Крім того, суд не приймає до уваги наданий стороною позивача договір №ПРВД_065 купівлі-продажу, укладений між ФОП ОСОБА_26 та ОСОБА_1 від 12 лютого 2017 року на придбання меблів та їх елементів, оскільки відповідно до додатку №1 до вказаного договору замовником виступав ОСОБА_5 , а товар мав бути поставлений за адресою: АДРЕСА_6 (том 2 а.с.70-74). Надані стороною позивача товарні чеки, накладні, рахунки фактури за 2009, 2010, 2016, 2017 роки, не можуть бути прийняті судом до уваги як доказ наявності між позивачем та померлим спільного побуту, оскільки не містять ні замовника цих послуг ні особи яка їх оплатила (том 2 а.с.75-83). Також, надані стороною позивача копії фотокарток (том 2 а.с.3-9) доводять лише знайомство померлого з позивачем і проведення спільно вільного часу, проте останні не підтверджують самого факту постійного спільного проживання останніх, наявності спільного господарства та спільного бюджету, тобто наявності усталених відносин чоловіка та жінки, як подружжя без державної реєстрації шлюбу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про встановлення факту проживання позивача та померлого ОСОБА_5 однією сім`ю без реєстрації шлюбу з початку 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання за позивачем права власності на Ѕ частину такого майна та виключення майна із спадкової маси.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання за позивачем права на спадкування за померлим ОСОБА_5 за законом у другу чергу разом із братом померлого ОСОБА_3 , то вказані вимоги враховуючи встановлені судом обставини відсутності факту проживання позивача спільно зі спадкодавцем з 2007 року по день його смерті однією сім`єю, не підлягають задоволенню. Крім того, в частині заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, підставами для зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

В той же час, позивачем не надано доказів, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу померлому ОСОБА_5 , а останній мав похилий вік, тяжку хворобу, каліцтво чи був у безпорадному стані, що б в своїй сукупності свідчило про наявність підстав для надання їй права на спадкування разом з іншими спадкоємцями. Копії товарних чеків та квитанцій про придбання ліків у період перебування ОСОБА_5 у КМКЛШМД, не підтверджують що їх придбання здійснювала саме позивач. Померлий перебував у реанімаційному відділені та доступу до нього ні позивач ні інші особи, крім медичного персоналу не мали.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За вимог п.5 ч. 7 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати понесені відповідачем та встановити відповідачу строк на подання доказів щодо їх розміру.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у даній справі, вжиті ухвалою суду від 21 лютого 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 21, 60, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст. ст. 15-16, ст.ст. 328, 331, 1216-1218, 1258-1259 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 102, 133, 137, 141, 158, 209, 210, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_13 ), третя особа: Державний нотаріус 21-шої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Лариса Степанівна (04212 м. Київ вул. Тимошенка, 11) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, виключення частини майна зі спадкової маси та визнання права на спадкування зі спадкоємцем другої черги - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року в частині заборони Державному нотаріусу 21-шої Київської нотаріальної контори Зубченко Ларисі Степанівні (м. Київ вул. Тимошенка, 11) та іншим нотаріусам України видавати до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 755/693/18 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 496-2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на наступні об`єкти нерухомого майна: квартиру № АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Скасувати накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року арешт на об`єкти нерухомого майна, зареєстровані на праві власності за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме:

-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 13 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4521;

-квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 20 березня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 857;

-квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. від 28 березня 2016 року та зареєстрованого в реєстрі № 73;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 163,3 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Козинською селищною радою 20 грудня 2011 року;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0069, площею 0,0375 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

-земельну ділянку кадастровий номер :06:006:0031, площею 0,0551 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Козинська селищна рада, з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 12 лютого 2020 року на 14 годину 45 хвилин, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ вул. І.Сергієнка, 3 кб. 39).

Встановити відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат - до 15 години 00 хвилин 11 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя: