Справа № 214/584/19
2/214/615/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/584/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.12.2011 року в розмірі 7787,55 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.12.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивачем 24.05.2018 року направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори. 10.09.2018 року позивачем отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємицею померлого ОСОБА_2 , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1 09.11.2018 року на адресу спадкоємиці ОСОБА_1 направлено лист-претензію, але нею жодних дій з приводу погашення заборгованості виконано не було. Станом на дату смерті ОСОБА_2 , його заборгованість перед банком становить 7787,55 грн., яка складається з 7187,55 грн. проценти за користування кредитом та 600,00 грн. пеня. Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Не погоджуючись із пред`явленими позовними вимогами, 05.06.2019 року відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позовну заву, в якому вона просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був її рідним братом. Із лютого 2008 року він тяжко хворів, був паралізований, не ходив, у зв`язку з чим потребував постійного домашнього догляду. Отже, відповідачка стверджує, що ОСОБА_2 не міг прийти чи навіть приїхати до банку і отримати кредит, оскільки був лежачим, нікого не впізнавав, нічого не розумів. Також, відповідачка вказує, що після смерті брата ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що померлий не вступив у спадщину після своєї матері ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним, на думку відповідачки, у її померлого брата не було майна, яке б вона могла отримати у спадок, а тому вона не може відповідати за його зобов`язаннями.

23.09.2019 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 було видано платіжну картку та відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт, з якого чітко прослідковується, що останній користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже, й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також, з виписки про рух коштів по вказаному рахунку чітко видно, що позичальник частково сплачував заборгованість за договором. Також, представник позивача зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за вказаним договором. Також, представник посилається на норми ст.ст.1218, 1219, 1282 ЦК України, на підставі яких встановлено, що відповідачка, яка фактично прийняла спадщину, зобов`язана сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором.

Ухвалою суду від 01.03.2019 року вказана позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито спрощено позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.77-78).

За запитом суду було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Інших процесуальних дій судом не вчинялось.

Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідачів, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог, при ухваленні рішення просила прийняти до уваги, що спадщину після померлого брата не прийняла.

Оцінюючи характер правовідносин, значення справи для сторін, не визнання відповідачами позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та кредитним договором, укладеним між сторонами.

Зі змісту ст.ст.626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, відповідно до ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.628, 629 ЦК України.

Судом встановлено, що 28.12.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», який разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що по своїй суті є договором приєднання в силу ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.8, 9).

Згідно з умов договору, ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.12.2017 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1893 (а.с.44).

За життя позичальник в повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором від 28.12.2011 року не виконав, внаслідок чого розмір нарахованої банком заборгованості склав 7787,55 грн., яка складається з 7187,55 грн. проценти за користування кредитом та 600,00 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим станом на 29.11.2018 року (а.с.5-7).

З доводів позовної заяви, наданих позивачем до неї письмових доказів не видно, що укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитний договір від 28.12.2011 року припинив свою дію на момент смерті позичальника.

Окрім того, в рахунок погашення заборгованості позичальником вносились кошти, що суд розцінює як свідчення дії кредитного договору до моменту його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та позичальником ОСОБА_2 було укладено, передбачений ст.1054 ЦК України, кредитний договір. На момент смерті кредитні зобов`язання ОСОБА_2 не були виконані.

Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України.

Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст.1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому вони спадкуються спадкоємцями померлого позичальника спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом.

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України 6-місячний строк.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Як зазначено в п.32 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців слід враховувати, що з урахуванням ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Приймаючи до уваги, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України.

Як встановлено судом, 25.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_2 (а.с.90 оборот).

Окрім того, ОСОБА_1 25.01.2019 року звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1503 га та 1/3 частку земельної ділянки площею 3,7629 га, місце розташування яких: Хмельницька область, Білогірський район, Залузька сільська рада, які належали ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , на спадщину якої мав право її син ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з цим, постановою Державного нотаріуса Тімошиної О.В. від 25.01.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 відсутній факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.161).

Таким чином, з урахуванням вимог зазначених вище норм цивільного закону та приймаючи до уваги звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2

07.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 , включити його кредиторські вимоги на заборгованість в розмірі 7787,55 грн. у спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від її прийняття після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с.54).

Отже, кредитор в межах визначеного ст.1281 ЦК України строку реалізував своє суб`єктивне право на виконання спадкоємцем боргових зобов`язань померлого позичальника, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 12.04.2017 року у справі №6-2962цс16.

При цьому, заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України та здійснене в строк. На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Листом Другої Криворізької державної нотаріальної контори №3002/02-14 від 04.07.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 звернулась його сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.55).

10.10.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором на адресу спадкоємиці ОСОБА_1 , однак претензія залишилась без задоволення, у зв`язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду із цим позовом (а.с.56).

Крім того, згідно листа Другої Криворізької державної нотаріальної контори №126/02-14 від 22.01.2020 року спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла його сестра ОСОБА_1 , а також ПАТ КБ «ПриватБанк» надав претензію до спадкоємців померлого, яка була зареєстрованою 23.06.2018 року та було повідомлено спадкоємця померлого про необхідність сплати боргу померлого.

В ході судового розгляду доведеним є факт прийняття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_2 його спадкоємицею ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України.

Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, з огляду на доведеність заборгованості за кредитним договором №б/н від 28 грудня 2011 року в розмірі 7787 грн. 55 коп., своєчасність пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця позичальника, відсутність доказів її задоволення в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При цьому заборгованість підлягає стягненню зі спадкоємця відповідача по справі в межах вартості успадкованого майна. Відтак суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: вул. Грушевського 1-д, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 грудня 2011 року в розмірі 7787 (сім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 67 коп. але виключно в межах вартості успадкованого ним майна після смерті позичальника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код , юридична адреса: вул. Грушевського 1-д, м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Текст рішення складений 17.02.2020 року

Суддя Н.Г. Гринь