Провадження № 2/756/2821/20
У х в а л а

3 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Даневич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Однією із основних засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (пп. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення про розумність строку розгляду справи вбачається, що його дотримання забезпечується, зокрема, добросовісною поведінкою заявника на якого покладає тільки обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватись від використання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 будучи належними чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджують зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, якими їй направлялись судові повістки, у судове засідання повторно не прибула, подавала клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на карантинні заходи та неможливість залишити хворого батька за яким здійснює догляд.

Разом з цим, наведені позивачкою обставини не можна визнати поважними, оскільки доказів на підтвердження того, що саме вона здійснює патронажний догляд за батьком до клопотання не додано, а той факт, що клопотання подано особисто ОСОБА_1 через канцелярію суду спростовують її твердження про неможливість прибути у судове засідання у визначений час.

При цьому діючі протиепідеміологічні заходи на час розгляду справи не обмежують права участі сторін у судових засіданнях.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивачка у судове засідання повторно не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутність не подавала, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 128, 131, 257, 260, 261 та 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя