ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5985/20 Справа № 212/331/17-ц Суддя у 1-й інстанції - Зімін М. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів: Деркач Н.М., Макаров М.О.

за участю секретаря - Синенко Є.А.

розглянула у закритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Органу опіки та піклування виконкому

Покровської районної у місті ради міста Кривого Рогу,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2020 року по справі за позовом Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради міста Кривого Рогу до ОСОБА_1 , третя особа: Криворізька місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад "Криворізький спеціалізований будинок дитини "Дніпропетровської обласної ради", Комунальний заклад "Цент соціально-психологічної реабілітації дітей №1" про скасування усиновлення, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення (т. 1 а.с. 2-4).

14 лютого 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради до ОСОБА_1 , треті особи Криворізька місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення (т. 1 а.с. 54-58).

Ухвалою суду від 16 березня 2017 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано позовні вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним (т. 1 а.с. 62-63).

01 березня 2018 року до суду надійшла заява про зміну підстав зустрічного позову про скасування усиновлення (т. 1 а.с. 176-179, 245-248).

У липні 2018 року позивачем за зустрічною позовною заявою було уточнено позовні вимоги (т. 2 а.с. 24-27).

В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною заявою зазначено, що ОСОБА_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16.11.2016 усиновлено малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з моменту передачі ОСОБА_1 дітей до теперішнього часу відповідач жодного разу не надала можливість органу опіки та піклування здійснювати нагляд за дотриманням прав усиновленої ОСОБА_3 . 04.03.2017 ОСОБА_2 був госпіталізований до дитячого відділення КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер». За час перебування на лікуванні з 04.03.2017 по 20.03.2017 малолітнього ОСОБА_2 мати не відвідувала, на телефонні дзвінки лікарів не відповідала, після закінчення лікування з закладу додому не забрала. 20.03.2017 малолітній ОСОБА_2 був влаштований в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1», відповідно до акту органу внутрішніх справ. Позивач за зустрічною позовною заявою просив скасувати усиновлення оскільки між ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків та дане усиновлення малолітнього ОСОБА_2 суперечить його інтересам не забезпечуючи сімейного виховання.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення залишено без розгляду (т. 2 а.с. 64-66).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради до ОСОБА_1 , треті особи Криворізька місцева прокуратура №2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення, відмовлено (т. 2 а.с. 67-74).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, орган опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради подав апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 79-82).

В апеляційній скарзі, позивач орган опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду та прийняття нового, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги про скасування усиновлення ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу упереджено, проаналізувавши лише два документи: висновок органу опіки та піклування про доцільність скасування усиновлення та довідку КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер`ДОР» №845 від 24.05.2017, яким і керувався при ухваленні рішення. Інші документи, які містяться в 3-х томах справи судом не проаналізовані, деякі факти життя малолітнього ОСОБА_2 , 2009 року народження не вивчені судом повно та всебічно і залишені поза увагою суду.

Зокрема позивач вважає, що суд неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, внаслідок їх невірної оцінки. Позивач вказує на те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку довідці КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер`ДОР» №845 від 24.05.2017 р., зазначивши у рішенні, що ОСОБА_1 відвідувала малолітнього сина ОСОБА_2 у медичному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер`ДОР» з 27.12.2016 по 25.01.2017, з 03.02.2017 по 24.02.2017, здійснювала щодо нього батьківську турботу, зокрема приносила їжу, спілкувалася з ним тривалий час, тоді як у цій довідці зазначена більш детальна інформація, яка суперечить висновку суду про батьківську турботу ОСОБА_1 . Вказує на те, що 4 відвідування ОСОБА_1 дитини за 3 курси лікування (в загальній кількості 67 днів) в дитячому відділенні психоневрологічного диспансеру є недостатнім для того, щоб назвати ці поодинокі відвідування батьківським піклуванням та батьківською турботою. При цьому, зазначає, що суд залишив поза увагу інформацію, викладену у цій довідці про те, що з 04.03.2017 по 20.03.2017 дитину ОСОБА_1 взагалі не відвідувала, передачі не передавала, на телефонні дзвінки не відповідала, тому вважає, що дослідження цього доказу судом зроблено необ`єктивно і однобоко, оскільки враховані лише вибіркові факти.

Окрім того, позивач наголошує на тому, що судом не взято до уваги того факту, що малолітній ОСОБА_2 через 21 день після влаштування в сім`ю ОСОБА_1 потрапив до закритого лікувального закладу на 30 днів, з яких мати відвідала його лише один раз 28.12.2016. Вказує на те, що суд не взяв до уваги і того факту, що ОСОБА_1 , маючи проблеми у спілкуванні з хлопчиком не зверталася ні до педагогів, ні до психологів, не приймала альтернативних методів залагодження домашніх конфліктів на які вона вказувала у своїй заяві від 29.12.2016 і, де зазначала, що вона не має наміру забрати в свою родину ОСОБА_2 після лікування в психоневрологічному диспансері. Позивач вважає, що усиновлений ОСОБА_2 не отримав від усиновлення сімейного виховання та турботи, однак суд цей факт проігнорував.

Також, позивач вказує на те, що суд не в повному обсязі вивчив матеріали справи, оскільки не звернув уваги на проміжний епікриз до історії хвороби №894/2017 ОСОБА_2 за період його лікування з 04 березня по 20 березня 2017 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не здійснювала батьківської турботи щодо дитини, не цікавилася дитиною навіть у телефонному режимі, де також зазначено, що 03.03.2017 р. опікун по невідкладній привезла дитину в ПНД і оскільки показань для госпіталізації не було, дитину відправлено додому, а вже наступного дня 04 березня 2017 року опікун привезла дитину в приймальне відділення ПНД і дитина повторно була направлена на стаціонарне лікування. У цьому ж епікризі зазначено і про те, що за час перебування дитини на лікуванні опікун ні разу дитину не відвідала, на зв`язок з адміністрацією не виходить, мотивуючи своєю зайнятістю на роботі, що повністю відображає відношення ОСОБА_1 до усиновленого хлопчика.

Не погоджується позивач і висновком суду про те, що ОСОБА_1 не була належним чином проінформована про місцезнаходження усиновленої дитини після його лікування. Вказує, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 в судовому засіданні 06.04.2017 при розгляді справи про скасування усиновлення по ново виявленим обставинам (справа №212/6298/16-ц) був повідомлений, що малолітній ОСОБА_2 з 20 березня 2017 перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1». Обізнаність ОСОБА_1 про місце перебування усиновленого хлопчика після лікарні підтверджується заявою її представника ОСОБА_9 від 07.04.2017 яку він надіслав на ім`я Міністра соціальної політики України, голови Дніпропетровської облради, голови Криворізької міськради, яка містить інформацію про місцезнаходження малолітнього ОСОБА_2 та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13.06.2017 про призначення експертизи, яка також містить інформацію щодо місця знаходження дитини. Між тим, ОСОБА_1 до цих пір не зверталася з питання передачі їй на виховання малолітнього ОСОБА_2 та не цікавилася ним ні усно, ні письмово, жодного разу в центрі психологічної реабілітації не відвідала дитину, що підтверджується наявними у справі довідками закладу.

Позивач вказує і на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, посилаючись на те, що суд проігнорував клопотання позивача за зустрічним позовом про проведення під час судового засідання бесіди психолога з дитиною ОСОБА_2 , що необхідно було для з`ясування його психологічного стану та відношення до усиновлення, а також, судом проігноровано його ж рішення щодо визнання явки ОСОБА_1 обов`язковою, оскільки рішення ухвалено буз з`ясування її думки.

Також позивач зауважує, що суд після отримання висновку судово-психіатричної експертизи і встановивши факт, що ОСОБА_2 не має будь-яких психічних розладів, хронічних психічних захворювань, розумовою відсталістю (недоумством) не страждає, не прийняв жодних мір реагування щодо безпідставної госпіталізації та лікування малолітнього ОСОБА_10 в психіатричному закладі, щодо його зняття з обліку в «Криворізький психоневрологічний диспансер`ДОР».

Окрім того, апелянт стверджує, що суд не взяв до уваги і не зазначив у рішенні пояснення представника КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» щодо думки малолітнього ОСОБА_2 з питання повернення до ОСОБА_1 - дитина не бажає повертатися в сім`ю, він пам`ятає свою сестру ОСОБА_11 , яка залишилася із ОСОБА_1 виявляв бажання її бачити. Позивач вважає, що суд не прийняв до уваги того факту, що ОСОБА_1 усиновила рідних брата і сестру, і, що в разі скасування усиновлення тільки ОСОБА_2 , діти втратять право на родинні стосунки. Апелянт стверджує, що на теперішній час усиновлена ОСОБА_11 , 2014 року народження мешкає разом з вісімдесятирічною бабусею, ОСОБА_12 (матір`ю ОСОБА_1 ), яка піклується про дівчинку, а усиновлювач ОСОБА_1 за місцем свого мешкання відсутня.

Позивач вважає, що суд не уточнював жодних питань щодо позовних вимог органу опіки та піклування, не з`ясував обставини на які посилається у рішенні, його не цікавила явка ОСОБА_1 та думка дитини, розгляд справи носив формальний характер.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу до ОСОБА_1 , треті особи Криворізька місцева прокуратура №2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення, задоволено.

Скасовано усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передано органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривого Рогу.

Покровському районному в місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести відповідні записи до актових записів про народження: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - актовий запис від 04.02.2009 №156; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - актовий запис від 20.02.2014 №226 (т. 2 а.с. 108-114).

21 лютого 2019 року до суду надійшла заява органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про роз`яснення рішення суду (т. 2 а.с. 123-125).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року відмовлено органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення (т. 2 а.с. 159-160).

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року ухвалено по справі за позовом органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради до ОСОБА_1 , треті особи Криворізька місцева прокуратура №2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення додаткове рішення.

Зобов`язано Покровський районний в місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження №156 від 04.02.2009, складеного Покровським районним у м.Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із скасуванням усиновлення - відновити відомості про дитину та батьків дитини, записані до усиновлення.

А саме: відомості про батька: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України. Відомості про матір: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України.

Відновлено відомості про місце проживання батьків дитини та підставу запису відомостей про батьків.

Змінено прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Зобов`язано Покровський районний в місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження №226 від 20.02.2014, складеного Покровським районним у м.Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку із скасуванням усиновлення - відновити відомості про дитину та батьків дитини, записані до усиновлення.

А саме: відомості про батька: ОСОБА_17 , громадянин України. Відомості про матір: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України. Відновити відомості про місце проживання батьків дитини та підставу запису відомостей про батьків.

Змінено прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » (т. 2 а.с. 168-170).

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_19 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 3 а.с. 165-170).

При новому розгляді апеляційної скарги органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16.11.2016 року, ОСОБА_1 усиновлено малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішення суду набрало законної сили 28.11.2016 року (т. 1 а.с. 7-8).

16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було ознайомлено з порядком та умовами усиновлення, правами і обв`язками кандидатів в усиновлювачі, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, що підтверджується відповідним актом. Також, ОСОБА_1 зобов`язалась, зокрема, надавати можливість працівникові служби у справах дітей відвідувати усиновлену нею дитину за місцем її проживання, спілкуватись з нею та здійснювати контроль за умовами її проживання і виховання; у разі зміни місце проживання не пізніше ніж за десять днів до переїзду на нове місце проживання повідомляти про це службу у справах дітей (т. 1 а.с. 211).

Із наданої інформації комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 15.02.2017 за № 252 встановлено, що ОСОБА_2 , 2009 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні диспансеру з 27.12.2016 року по 25.01.2017 року з діагнозом: органічний емоційно-лабільний розлад внаслідок перинатального ураження головного мозку із зниженням когнітивних функцій. Опозиційно виключний розлад поведінки з імпульсивними проявами. Розлад експресивної мови ЗНМ 3 рівня. Дислалія. Суіцидальні виказування. Тубінфікування. За час перебування дитини, мати, ОСОБА_1 , відвідала дитину чотири рази у стаціонарі (т. 1 а.с. 46).

Згідно медичного висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вакцинований за віком, соматично здоровий (т.1 а.с. 93).

З листа головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня № 7» видно, що ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика ОСОБА_2 вагою 2 800, зростом 51 см. Стан здоров`я дитини при народженні був задовільним, дитина була щеплена за віком, ВІЛ обстеження матері та дитини негативне. Були виписані на четверту добу (т. 1 а.с. 94).

З виписки № 2567 убачається, що ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування з 05.07.2015 р. по 17.07.2015 р. з діагнозом: «Гостре респіраторне захворювання. Ентеробіоз». У відділенні обстежувався дерматовенерологом, інфекціоністом, хірургом, неврологом, дитячим кардіологом. Соматичної патології, окрім зазначеної в діагнозі, виявлено не було. Був виписаний в КЗ «ЦСПРД № 1».

З фотокопії санітарно-курортної карти убачається, що ОСОБА_2 з 16.05.2016 року перебував на тримісячному курсі хіміопрофілактики з приводу первинного туберкульозного інфікування. Психічних порушень у дитини за час перебування не описано (т. 1 а.с. 96, 97).

З фотокопії характеристики вихованця КЗ «ЦСПРД № 1» ОСОБА_2 видно, що ОСОБА_2 надійшов до закладу 17.06.2015 року. Фізичний та розумовий розвиток дитини відповідає віку. Хлопець навчається в СШ № 97 у 1- Б класі. Труднощі в навчанні пов`язані з недостатньо розвинутим емоційно-вольовим контролем (т. 1 а.с. 99).

З листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 від 15.05.2017 №01/330 убачається, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у даному закладі тимчасово, з 17.07.2015 року по 17.05.2016 року та з 29.09.2016 року по 06.12.2016 року. Психічних розладів чи то зривів у дитини за увесь час перебування у центрі реабілітації не спостерігалось. За увесь тривалий час знаходження у дитячому колективі потреби у зверненні адміністрації центру реабілітації за психіатричною допомогою для малолітнього ОСОБА_2 не було. У центрі реабілітації малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться з 20 березня 2017 року і по теперішній час. За час перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у центрі реабілітації його мати, ОСОБА_1 не відвідала хлопчика жодного разу, до адміністрації закладу не зверталась і не телефонувала (т. 1 а.с. 100).

З інформації директора Криворізької загальноосвітньої школи № 97 від 16.05.2017 за № 114 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив до 1 класу вищеназваного закладу 01.09.2015 р. та навчався протягом 2015/2016 навчального року (з 17.05.16 р. по 05.10.16 р. знаходився на санаторному лікуванні), а 07.12.16 р. вибув за заявою опікуна в КЗШ № 32. Протягом навчання в КЗШ № 97 ОСОБА_2 ніколи не виявляв суїцидальних нахилів та висловлювань, не були помічені психічні розлади та не було необхідності у викликанні психіатричної допомоги. Психічних розладів та зривів протягом навчання у ОСОБА_2 не було помічено (т. 1 а.с. 101).

З інформації директора КЗШ № 32 від 08.02.2017 року № 397 видно, що учень 2-В класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в КЗШ № 32 з 08.12.2016 р. ОСОБА_2 був відсутній на заняттях: 13.12.16 р. по заяві матері у зв`язку з відвіданням стоматолога; 15 та 16.12.16 р. по заяві матері у зв`язку з захворюванням (ОРВІ); з 19.12.2016 р. учень знаходився на канікулах; з 27.12.16 р. по 24.01.17 р. згідно довідок КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні; з 04.02.17 р. повторно знаходився на лікуванні в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради». Фактично дитина перебувала в закладі 12 учбових днів з дня зарахування до школи. До школи ОСОБА_2 приводила мати. З групи подовженого дня, за заявою матері, дитина добиралася додому самостійно. Зовнішній вигляд учня охайний. Шкільна та спортивна форма в наявності. Дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям та канцтоварами. Звернень дитини особисто та його матері до шкільного психолога не було (т. 1 а.с. 102).

З характеристики класного керівника КЗШ № 32 від 07.02.2017 року убачається, що ОСОБА_2 на уроках часто неуважний. Має порушення дисципліни, низькі розумові здібності. Домашнє завдання виконував нерегулярно, був недостатній контроль з боку матері (т. 1 а.с. 103).

З характеристики наданої КЗ «ЦСПРД №1» від 29.12.2016 р. видно, що ОСОБА_2 був тимчасово помічений у центр так як опинився в складних життєвих обставинах: одинока мати не займалась вихованням дитини, вела асоціальний спосіб життя, зловживала алкоголем. В центрі реабілітації ОСОБА_2 пройшов курс соціально- психологічної реабілітації, під час якої важлива увага приділялась саме адаптаційному потенціалу дитини, адже шестирічний хлопчик перебував у стресовому стані, демонстрував протестні реакції та не прагнув до зміни оточуючої дійсності. Корекційно-відновлювальна робота була спрямована на формування стосунків, які б дозволили дитині компенсувати негативний дитячий досвід спілкування з соціальним оточенням та налаштування хлопчика на проживання в новій родині. ОСОБА_2 було позитивно налаштовано на зміни життя, він покладав надію на розуміння, любов та емоційну прихильність у новій сім`ї. Родинні стосунки з сестрою не простежувались. Членам нової родини ОСОБА_2 було надано рекомендації щодо адаптаційного періоду та подальшого виховання хлопчика: налагодити позитивний емоційний зв`язок з дитиною; познайомити з правилами та нормами перебування в даній родині, вимагати їх дотримання; ставитись до дитини так, щоб вона відчувала себе потрібною, залучати до спільних сімейних справ; постійно і систематично допомагати у навчанні, у виконанні домашніх завдань в силу того, що хлопчик - учень 2 класу, але має недостатній рівень знань шкільної програми та відчуває складності з письмом і читанням (т. 1 а.с. 9).

29 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до начальника служби у справах дітей Удовенко М. про скасування усиновлення ОСОБА_2 , оскільки останній становить загрозу її життю та життю ОСОБА_3 . Зазначила, що наміру забирати ОСОБА_2 в родину вона не має (т. 1 а.с. 104).

Із висновку судово-психіатричного експерта № 51 від 28.11.2017 року убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якими психічними розладами, хронічними психічними захворюваннями, розумовою відсталістю (недоумством) не страждає. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до діагностичних критеріїв МКХ-10 не страждає психічними і поведінковими розладами (т. 1 а.с. 151-167).

Із наданої інформації комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 24.05.2017 року за № 845 убачається, що ОСОБА_2 , 2009 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому психіатричному відділенні диспансеру: з 27.12.2016 року по 25.01.2017 року, за цей період ОСОБА_1 відвідала його і спілкувалась з ним 1 раз 28.12.2016 року з 09.40 год. до 10.30 год., принесла продукти та ліки; з 03.02.2017 року по 24.02.2017 року ОСОБА_1 спілкувалась з ним: 14.02.2017 року з 11.45 год. по 11.55 год., 16.02.2017 року з 11.10 год. по 11.55 год., 21.02.2017 року з 11.35 год. по 11.55 год. Передавала під час відвідування продукти; з 04.03.2017 року по 20.03.2017 року дитину ніхто не відвідував, передачі не передавав, на телефонний номер, який залишила ОСОБА_1 ніхто не відповідав (т. 1 а.с. 210).

Службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради ОСОБА_1 повідомлялась про перевірку умов проживання та виховання усиновленої дитини за адресою: АДРЕСА_2 саме 24.02.2017 року о 16-00 год., 14.03.2017 року о 16-00 год., 24.10.2017 року о 16-00 год., 28.11.2017 року о 16-00 год, 20.02.2018 року о 16-00 год. У відповідності до складених актів відвідування від 03.02.2017 року, 07.02.2017 року, 24.02.2017 року, 14.03.2017 року, 24.10.2017 року, 28.11.2017 року двері квартири за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відчинив (т. 1 а.с. 212 - 223).

Службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради листом від 21.03.2017 року за № 658 було повідомлено про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 51а. Також ОСОБА_1 повідомлено про необхідність її з`явлення до служби у справах дітей з питання виховання дитини, доцільності або недоцільності повернення дитини на виховання в сім`ю (т. 1 а.с. 229).

Із листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради від 26.02.2018 за № 01/184 убачається, що за час перебування в закладі малолітнього ОСОБА_2 його мати, ОСОБА_1 , не відвідала сина жодного разу, до адміністрації закладу щодо перебування ОСОБА_2 в центрі реабілітації не зверталась та не телефонувала (т. 1 а.с. 231).

Відмовляючи органу опіки та піклування в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність винної поведінки ОСОБА_1 у залишені ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я у період з 04.03.2017 року по 20.03.2017 року та не вказані причини подальшого не виявлення щодо малолітнього батьківського піклування, також суду не надано доказів щодо невідповідності усиновлення інтересам усиновленої дитини ОСОБА_3 Окрім цього, суд не погодився із висновком виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 28.02.2018 року № 7/29-735 про доцільність скасування усиновлення, пославшись на його необгрунтованність.

У рішенні суд зазначив, що у висновку органом опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради не розглянуто альтернативних заходів, окрім скасування усиновлення, які могли б забезпечити усунення стверджуваних у висновку недоліків у вихованні та розвитку ОСОБА_2 . Окрім цього при складені висновку не був опитаний малолітній ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_1 , не зазначено відомостей щодо можливості опитування малолітньої ОСОБА_3 щодо скасування усиновлення.

Проте, вказаний висновок суперечить вимогам закону й матеріалам справи.

За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Підстави скасування усиновлення визначені у ст. 238 СК України.

Згідно частині 1 статті 238 СК усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Апеляційним переглядом встановлено, що у січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» про скасування усиновлення на підставі ч. 1 ст. 238 СК України, в якому просила скасувати усиновлення нею малолітнього ОСОБА_2 (а.с. 2-4). В подальшому у лютому 2017 року до суду із зустричним позовом до ОСОБА_1 , який двічі уточнював, звернувся орган опіки і піклування про скасування усиновлення останньою малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тих підстав, що між усиновлювачем ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків та дане усиновлення суперечить інтересам ОСОБА_2 , не забезпечує сімейного виховання, а оскільки ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_2 вони не можуть бути роз`єднані в разі скасування усиновлення одного з них.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення залишено без розгляду, з підстав, встановлених в ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги органу опіки і піклування, колегія суддів дослідила докази наявні в матеріалах справи і дійшла висновку, що між усиновлювачем і дитиною ОСОБА_2 склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, таке усиновлення суперечить інтересам дитини і не забезпечує їй сімейного виховання, що підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Так, небажання ОСОБА_1 опікуватись малолітнім ОСОБА_2 підтверджується поданим нею позовом про скасування усиновлення.

З інформації наданої комунальним закладом «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 24.05.2017 року за № 845 на яку у рішенні послався суд першої інстанції убачається, що ОСОБА_2 , 2009 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому психіатричному відділенні диспансеру: з 27.12.2016 року по 25.01.2017 року, за цей період ОСОБА_1 відвідала його і спілкувалась з ним 1 раз 28.12.2016 року з 09.40 год. до 10.30 год., принесла продукти та ліки; з 03.02.2017 року по 24.02.2017 року ОСОБА_1 спілкувалась з ним: 14.02.2017 року з 11.45 год. по 11.55 год., 16.02.2017 року з 11.10 год. по 11.55 год., 21.02.2017 року з 11.35 год. по 11.55 год. Передавала під час відвідування продукти; з 04.03.2017 року по 20.03.2017 року дитину ніхто не відвідував, передачі не передавав, на телефонний номер, який залишила ОСОБА_1 ніхто не відповідав (т. 1 а.с. 210).

Наведе свідчить про те, що ОСОБА_1 за 3 курси лікування (в загальній кількості 67 днів) відвідала всиновлену малолітню дитину 4 рази, що на думку колегії суддів не є недостатнім для свідчення про батьківську турботу.

З матеріалів справи також видно, що малолітній ОСОБА_2 через 21 день після влаштування в сім`ю ОСОБА_1 потратив до закритого лікувального закладу і більше до сім`ї не повертався, оскільки усиновлювач не бажає забирати дитину до себе, що також підтверджено її заявою на ім`я начальника служби у справах дітей від 29 грудня 2016 року (т. 1 а.с. 104).

Листом КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради від 26.02.2018 року за № 01/184 також, підтверджується те, що за час перебування в закладі малолітнього ОСОБА_2 його мати, ОСОБА_1 , не відвідала сина жодного разу, до адміністрації закладу щодо перебування ОСОБА_2 в центрі реабілітації не зверталась та не телефонувала (т. 1 а.с. 231).

Висновком судово-психіатричного експерта № 51 від 28.11.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якими психічними розладами, хронічними психічними захворюваннями, розумовою відсталістю (недоумством) не страждає, відповідно до діагностичних критеріїв МКХ-10 не страждає психічними і поведінковими розладами (т. 1 а.с. 151-167). Між тим, незважаючи на відсутність у динити психічного захворювання, психічних і поведінкових розладів ОСОБА_1 не має наміру повернути усиновленого хлопчика в сім`ю, оскільки дитина по теперішній час перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації № 1».

З акту від 16 жовтня 2015 року видно, що ОСОБА_1 ознайомлено з порядком та умовами усиновлення, правами і обв`язками кандидатів в усиновлювачі, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, що підтверджується відповідним актом. Також, ОСОБА_1 зобов`язалась, зокрема, надавати можливість працівникові служби у справах дітей відвідувати усиновлену нею дитину за місцем її проживання, спілкуватись з нею та здійснювати контроль за умовами її проживання і виховання; у разі зміни місце проживання не пізніше ніж за десять днів до переїзду на нове місце проживання повідомляти про це службу у справах дітей (т. 1 а.с. 211).

Матеріалами справи встановлено, що службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради ОСОБА_1 повідомлялась про перевірку умов проживання та виховання усиновленої дитини за адресою: АДРЕСА_2 саме: 24.02.2017 року о 16-00 год., 14.03.2017 року о 16-00 год., 24.10.2017 року о 16-00 год., 28.11.2017 року о 16-00 год, 20.02.2018 року о 16-00 год. У відповідності до складених актів відвідування від 03.02.2017 року, 07.02.2017 року, 24.02.2017 року, 14.03.2017 року, 24.10.2017 року, 28.11.2017 року двері квартири за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відчинив (т. 1 а.с. 212 - 223).

Наведене свідчить про порушення ОСОБА_1 положень ст. 235 СК України, оскільки остання перешкоджає працівникам служби у справах дітей відвідувати усиновлену нею дитину, а саме ОСОБА_3 , 2014 року народження за місцем її проживання, спілкуватись з нею та здійснювати контроль за умовами її проживання і виховання.

За приписами статті 210 СК України, якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновлені. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами.

При цьому, рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами може бути ухвалено судом за згодою органу опіки та піклування за наявності обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що за відсутності зазначених обставин, що мають істотне значення рішення суду про усиновлення з роз`єднанням дітей буде суперечити частині 1 статті 210 СК України. Таке роз`єднання рідних братів та сестер призводить до розриву родинних зв`язків, порушує право дітей на спілкування з братами і сестрами та суперечить положенням статті 1 ЦПК України, якою визначені завдання цивільного судочинства, зокрема, щодо розгляду і вирішення цивільних справ з метою захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Якщо у дитини, яку бажають усиновити, є брати і сестри, які також залишилися без батьківського піклування, щодо яких заявником не ставиться питання про їх усиновлення або їх бажають усиновити інші особи, її усиновлення допускається тільки у тому випадку, якщо це відповідає її інтересам, тобто діти спільно ніколи не проживали або коли їх спільне проживання небажане, у силу хвороби одного з дітей.

Матеріалами справи встановлено, що орган опіки і піклування в свої позовних вимогах, як у першому зустрічному позові, так і в уточнених позовах ставив питання про скасування усиновлення ОСОБА_1 стосовно двох малолітніх дітей, як ОСОБА_2 , так і його сестри ОСОБА_3 про, що була обізнана позивач і її представник ОСОБА_9 , між тим ними не надано суду доказів того, що спільне проживання брата та сестри небаже у силу хвороби ОСОБА_2 та не відповідає інтересам ОСОБА_3 , оскільки доводи позивача щодо емоційної нестабільності, проявів девіантної поведінки, тобто наявності у нього психічного захворювання чи психічного розладу, спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 51 від 28.11.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якими психічними розладами, хронічними психічними захворюваннями, розумовою відсталістю (недоумством) не страждає, відповідно до діагностичних критеріїв МКХ-10 не страждає психічними і поведінковими розладами (т. 1 а.с. 151-167).

Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду позивач по зустрічному позову орган опіки і піклування довів, що між усиновлювачем ОСОБА_1 та дитиною, ОСОБА_2 склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, що збереження усиновлення буде суперечить інтересам дитини, а також довів, що роз`єднання рідних брата та сестри ОСОБА_3 призведе до розриву родинних зв`язків та порушить право дітей на спілкування між собою.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що ні позивачем ОСОБА_1 , ні її представником ОСОБА_9 під час судового судового розгляду справи не доведені обставини, що мають істотне значення для роз`єднання дітей.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що позов органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради слід задовольнити та усиновлення ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати, оскільки між усиновлювачем і малолітнім ОСОБА_2 склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, таке усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання. Щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , то вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , а роз`єднання рідних братів та сестер призведе до розриву родинних зв`язків та порушить право дітей на спілкування брата з сестрою.

Разом з цим, з листа начальника Покровського районного в місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 13.02.2019 року за № 888/14.11-96 на клопотання Служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради м.Кривий Ріг вбачається, що відповідно до р.ІІ п.2.16.3 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, на підставі рішення суду про скасування або визнання усиновлення недійсним уносяться виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини та поновлюються відомості, записані до усиновлення, про що має бути зазначено в рішенні суду (т. 2 а.с. 127).

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та зобов`язуючи Покровський районний в місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції внести виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини зазначити про зобов`язання поновити відомості, записані до усиновлення дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, встановивши, що суд першої інстанції, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ненадання належної правової оцінки доказам зібраних в матеріалах справи, прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про задоволення заявлених позовних вимог.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради міста Кривого Рогу - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року - скасувати.

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу до ОСОБА_1 , треті особи: Криворізька місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області, Комунальний заклад "Криворізький спеціалізований будинок дитини "Дніпропетровської обласної ради", Комунальний заклад "Цент соціально-психологічної реабілітації дітей №1" про скасування усиновлення - задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 передати органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної у місті ради міста Кривого Рогу.

Покровському районному у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести відповідні записи до актових записів про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - актовий запис від 04 лютого 2009 року № 156 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - актовий запис від 20 лютого 2014 року № 226.

Зобов`язати Покровський районний в місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження № 156 від 04 лютого 2009 року, зробленого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із скасуванням усиновлення - відновити відомості про дитину та батьків дитини, записані до усиновлення.

А саме відомості про батька - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України та відомості про матір - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України.

Відновити відомості про місце проживання батьків дитини та підставу запису відомостей про батьків.

Змінити прізвище дитини з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ".

Зобов`язати Покровський районний в місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження № 226 від 20 лютого 2014 року, зробленого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із скасуванням усиновлення - відновити відомості про дитину та батьків дитини, записані до усиновлення.

А саме відомості про батька - ОСОБА_17 , громадянин України. Відомості про матір - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України. Відновити відомості про місце проживання батьків дитини та підставу запису відомостей про батьків.

Змінити прізвище дитини з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Н.М. Деркач М.О. Макаров