Провадження № 2/752/2121/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до АТ "К.Енерго" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 31.07.2018 р. його звільнено з посади начальника зміни станції ТЕЦ-6 Структурного відокремленого підрозділу "Київські ТЕЦ" АТ "Київенерго" у зв"язку з переведенням до КП "Київтеплоенерго" на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Трудова книжка була видана 31.07.2018 р. та здійснено частковий розрахуно. Повний розрахунок не було проведено.при звільненні відповідач не врахував переробіток робочого часу позивача за період роботи з 01.01.2018 р. по 31.07.2018 р., що складає 3,25 год. та не виплатив позивачу 566 грн. 08 січня 2019 року позивач через профспілкову організацію подав заяву з вимогою виплатити заборгованість, проте відповідь не надійшла.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача невиплачену частину заробітної плати за роботу в надурочний час у розмірі 566 грн., а також 361 761,02 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 18)

07 серпня 2019 року відповідач АТ "Київенерго" надіслав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 83) Просить відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що 31 липня 2018 року позивача було звільнено з посади начальника зміни у зв"язку з переведенням до КП "Київтеплоенерго" на підставі положень п. 5 ст. 36 КЗпП України та при звільненні з позивачем був проведений повний розрахунок із заробітної плати. Відповідач заперечує наявність наказу № 1 від 31.01.2019 р. про оплату роботи в надурочний час працівника. Не визнає відповідач і 3,25 год. надурочної роботи позивача за період з 01.01.2018 р. по 31.07.2018 р. За період, за який заявлені до стягнення кошти, позивач не перебував з відповідачем у трудових відносинах, оскільки він був переведений до КП "Київтеплоенерго" на посаду начальника зміни, тому він не має правових підстав для стягнення середнього заробітку з АТ "Київенерго" за вказаний період.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. (а.с. 30)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. (а.с. 50)

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та просила суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що 08 січня 2019 року за вих. 03/010/19 від голови профспілкового бюро СП "Київські ТЕЦ" надійшов лист з переліком заяв звільнених працівників та переліком розрахункових рахунків для проведення виплат за роботу в надурочний час. 31.01.2019 р. прийнято наказ № 1 від 31.01.2019 р. про оплату роботи в надурочний час, в якому зазначено, що експлуатуючий персонал СВП "Київські ТЕЦ" працював за підсумованим обліком робочого часу з обліковим періодом рік у зв"язку з чим за результатами роботи за 7 місяців 2018 року та у зв"язку зі звільненням за переведенням на підставі ст. 47 КЗпП України до КП "Київтеплоенерго" наказано провести оплату роботи в надурочний час працівникам згідно зазначеного переліку. Відповідач наголошує про відсутність його вини у несвоєчасній виплаті за наказом № 1 від 31.01.2019 р., оскільки основним джерелом доходів відповідача та джерелом для оплати товарів, робіт та послуг, виплати заробітної плати та проведення інших виплат є кошти, які надходять на рахунки за теплову та електричну енергію. Виплати на підставі наказу № 1 від 31.01.2019 р. своєчасно не проведені відповідачем з урахуванням неможливості розпоряджатися своїм майном та грошовими коштами, які заарештовані в рамках виконавчих проваджень. За відкритими виконавчими провадженнями були накладені арешти на все майно та на всі грошові кошти, що містяться на банківських рахунках боржника. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2019 р. у справі № 905/1965/19 було відкрито провадження у справі про банкрутство АТ "К.Енерго", призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драліна А.В. Відповідач листом повідомив розпорядника майна про неможливість здійснювати поточну господарську діяльність внаслідок накладення арештів на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках боржника, рухоме та нерухоме майно, повідомило про наявність заборгованості із заробітної плати. Лише ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.12.2019 р. у справі № 905/1965/19, яке прийнято за результатами розгляду клопотання розпорядника майна про скасування арешту майна боржника, скасовані арешти, накладені на грошові кошти відповідача, що містяться на банківських рахунках боржника. Платіжним дорученням № 410379 від 27.12.2019 р., тобто одразу ж на наступний день з дати отримання ухвали суду про скасування арешту рахунків відповідача, на виконання наказу № 1 від 31.01.2019 р. на рахунок позивача було перераховано 455,63 грн. (566 грн. за вирахуванням ПДФО та військового збору 19,5%, що дорівнює 455,63 грн.)

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2018 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника зміни станції ТЕЦ-6 Структурного відокремленого підрозділу "Київські ТЕЦ" АТ "Київенерго" у зв"язку з переведенням до КП "Київтеплоенерго" на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

З наказу № 1 від 31.01.2019 р. про оплату роботи в надурочний час вбачається, що експлуатуючий персонал СВП "Київські ТЕЦ" працював за підсумованим обліком робочого часу з обліковим періодом рік у зв"язку з чим за результатами роботи за 7 місяців 2018 року та у зв"язку зі звільненням за переведенням на підставі ст. 47 КЗпП України до КП "Київтеплоенерго" наказано провести оплату роботи в надурочний час працівникам згідно зазначеного переліку.

Платіжним дорученням № 410379 від 27.12.2019 р. на виконання наказу № 1 від 31.01.2019 р. на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 455,63 грн. (566 грн. за вирахуванням ПДФО та військового збору 19,5%, що дорівнює 455,63 грн.)

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виплату середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з підстав, передбачених ст. 117 КЗпП України. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.08.2018 р. по 03.01.2020 року (день повного фактичного розрахунку з позивачем), тобто 17 місяців, сума компенсації за затримку належних позивачу виплат при звільненні складає 361 761,02 грн. (21280,06х17)

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку.

При визначенні розміру відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин справи (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці").

Судом безспірно встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач порушив строки виплати ОСОБА_1 заробітної плати за роботу в надурочний час.

Так, при розмірі невиплаченого заробітку - 566 грн., позивач просить стягнути 361 761,02 грн. за затримку розрахунку, що значно перевищує розмір невиплаченої суми.

Застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з АТ "К.Енерго" накористь ОСОБА_1 1 000 грн. за час затримки розрахунку, зменшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 1 921,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "К. Енерго" на користь ОСОБА_1 1000 грн. (одна тисяча) середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з Акціонерного товариства "К. Енерго" в дохід держави 1 921,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя: