Справа № 445/2306/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 22-ц/811/942/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ніткевича А.В., перевіривши цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

встановив:

Оскаржуваним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки, заведеної 14 грудня 1968 року у колгоспі ім. Калініна с. Беримівці Зборівського району Тернопільської області на ОСОБА_2 , 1939 року народження.

Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . довідки № 290 від 11.09.2019 року, виданої Беримівською сільською радою Зборівського району Тернопілської області на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши 05.03.2020 апеляційну скаргу (а.с. 46).

Перевіривши матеріали справи, приходжу висновку про необхідність визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її апелянту виходячи з такого.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 352 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 22 червня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року залишено без руху для усунення недоліків, а саме апелянту запропоновано сплатити судовий збір згідно закону, у визначений строк.

Копію ухвали надіслано на адресу апелянта, яка була вказана в апеляційній скарзі, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали апелянтом отримано 10.07.2020.

02 квітня 2020 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, яким у Цивільний процесуальний кодекс України розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3.

Зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

В свою чергу, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Крім цього, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Станом на 01 вересня 2020 року недоліки апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року не усунуто, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України для усунення недоліків апеляційної скарги, апелянт до апеляційного суду не звертався.

Крім цього, протягом усього часу перебування справи у апеляційному суді, апелянт з матеріалами справи не знайомився, рухом такої не цікавився.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Враховуючи те, що станом на 01.09.2020 вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 рокуапелянт не виконав, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України ,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 05 лютого 2020 рокувважати неподаною та повернути апелянту.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу повернути до Золочівського районного суду Львівської області.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич