Провадження № 2-о/638/219/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря - Бондаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкове справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Міусинськ, Луганської області.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника ОСОБА_2 померла в м. Міусинськ, Луганської області. Але місце смерті є тимчасово окупованою територією, на якій неможливо здійснити реєстрацію факту смерті у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері заявника. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть у відповідності до чинного законодавства України.

Заявник в судове засідання не з`явився, представник заявника в заяві просив розглядати справу без його участі та участі заявника.

Представник заінтересованої особи, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , його матір`ю є ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.10.1958).

ОСОБА_2 померла в м. Міусинськ, Луганської області, яка, згідно з положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII є тимчасово окупованою територією.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується інформацією, що міститься у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 18.08.2020, виданому Відділом ЗАГС Краснолуцького міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки та Довідкою про причини смерті від 18.08.2020, виданою Краснолуцькою центральною міською багатопрофільною лікарнею.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Водночас, суд зазначає, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу, тому вважає можливим застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (Консультативний висновок Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року) та ЄСПЛ(«Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001), в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав заявника.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті, що проводиться органом державної реєстрація актів цивільного стану єдокумент встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Харківським міським відділлом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , про що свідчить рішення № 5792/22.1-32 від 29.08.2020.

Заявником зазначено, що рішення про встановлення факту смерті матері йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заява є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 18, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Міусинськ, Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Краснолуцьким МВУМВС України в Луганській області, 24.05.1999, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Представник заявника: ОСОБА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2563 від 17.01.2019, місцезнаходження : АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Харків, вул. вул. Сумська, 61, .

Суддя Д.М. Цвіра