СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/103/20
ун. № 759/4668/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

за участі секретаря Штанько В.О.,

розглянувшии у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Московським районним судом м. Харкова, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та просила суд:

- поновити строк на оскарження постанов державного виконавця;

- скасувати постанову головного державного виконавця Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Звездіна В.В. про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014 року ВП45958950;

- скасувати постанову державного виконавця Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції Єрмак Г.В. про стягнення виконавчого збору від 19.08.2016 року та постанову про арешт боржника від 19.08.2016 року, про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.06.2017 року ВП45958950.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначала, що 02.2020 року, вона, після ознайомлення з матеріалами відповідного виконавчого провадження через свого представника, дізналася, що згідно до постанови від 30.12.2014 року головного державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції Звездіна В.В., на підставі виконавчого листа №2-2011/2010, виданого 01.03.2011 р. Євпаторійським судом Автономної Республіки Крим, було відкрито виконавче провадження № 45958950. В подальшому, в ході виконавчого провадження державним виконавцем Єрмак Г.В. було винесено наступні постанови: про стягнення виконавчого збору від 19.08.2016 року; про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 19.08.2016 року; про повернення виконавчого документу стягувачу від 10.06.2017 року. Також зазначала, що згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Харківській області №124/3 від 15.05.2017 року про введення в дію Структури та Штатного розпису на 2017 рік Головного територіального управління юстиції у Харківській області, внесеного на виконання наказів Міністерства юстиції України від 22.02.2017 року № 636/5 «Про відділи державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області» від 22.02.2017 року № 637/5 «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області» утворено Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ"нському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, реорганізувавши шляхом злиття Комінтернівський відділ державної виконавчої служби м. Харкова та Червонозаводський державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014 року була винесена в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 30.12.2014 року), і підлягає скасуванню, а інші постанови підлягають скасуванню як похідні. Жодні з оскаржуваних постанов на адресу боржника не надсилалися, та нею не отримувалися, про існування виконавчого провадження боржниця дізналася через внесення запису про обтяження до відповідних реєстрів на підставі постанови про арешт майна боржника від 19.08.2016 року, після ознайомлення 18.02.2020 року з матеріалами виконавчого провадження.

Також заявниця зазначала, що державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до п.1 ч.І ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцїї, чинній станом на 30.12.2014 року) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно матеріалів виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого продження від 30.12.2014 року винесена на виконання виконавчого листа від 01.03.2011 року, виданого на виконання Рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим по справі №2-2011/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» 410 150, 36 грн. Зазначена постанова винесена на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження підписаної представником за довіреністю АТ «Укрсиббанк» Кандаєвою Д.Р, при цьому її підпис засвідчено печаткою ТОВ «Кей-Коллект», до заяви про відкриття виконавчого провадження додано копію довіреності від 22.01.2014 року, посвідченої ПН КМНО Дурбієм А.В. за реєстр. №53, відповідно до якої ТОВ Кей-Коллект» на підставі довіреності від 30.12.2013 року №33-12/41918, уповноважує від імені ПАТ «Укрсиббанк» певних осіб, в т.ч. Кандаєву Д.Р. виключно сносовно осіб, що вказані в додатку №1 до цієї довіреності представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в т.ч. в органах Державної виконавчої служби та вказано, що невід`ємною частиною цієї довіреності є Додаток №1, де наведено перелік осіб та договорів, на підставі виникли правовідносини між АТ «Укрсиббанк» та вказаними особами. При посвідченні вказаної довіреності, нотаріусом вказано, що вона вчинена від імені ТОВ Кей-Коллект», правоздатність та дієздатність ТОВ «Кей-Коллект» перевірено. При цьому заявниця зазначала, що довіреність додана до заяви про відкриття виконавчого провадження видана ТОВ «Кей-Коллект», і саме правоздатність та дієздатність цього товариства перевірялася нотаріусом, вказана довіреність містить посилання на довіреність від 30.12.2013 року №33-12/41918, яка до заяви про відкриття виконавчого провадження не додана, і про її зміст державному виконавцю на час відкриття виконавчого провадження нічого відомо не було, в Додатку №1 в переліку осіб щодо яких надаються повноваження за вказаною довіреністю, відсутнє прізвище ОСОБА_1 . Також надано довіреність від імені ТОВ «Кей-Коллект» на Кандаєву Д.Р. щодо права представляти інтереси товариства в т.ч. в органах Державної виконавчої служби, посвідчену ПН КМНО Пономарьовим В.Ю. 26.12.2013 року за реєстр.№2234. Строк дії довіреності до 31.03.2014 року.

Таким чином, обидві довіреності на надають право Кандаєвій Д.Р. представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в органах державної виконавчої служби.

Тому заявниця вважала, що у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження на користь АТ «Укрсиббанк» на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження, підписаної Кандаєвою Д.Р .

Також заявниця зазначала, що згідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 30.12.2014 року), державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред"явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч.І ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинні й станом на 30.12.2014 року), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. А за п.4 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 30.12.2014 року) пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконаавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Заявниця зазначала, що вона територіально проживала у Московському районі м. Харкова, за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття виконавчого провадження Червонозаводським ВДВС ХМУ юстиції і ніколи не працювала у Червонозаводському районі, на час відкриття виконавчого провадження будь - якого майна, що знаходилося Червонозаводському районі м.Харкова не мала. У заяві про відкриття виконавчого провадження, у якості адреси боржника зазначено АДРЕСА_2 , та додані до заяви документи, які підтверджують, що квартира, розташована за вказаною адресою, свого часу належала ОСОБА_1 та перебувала в іпотеці АТ «Укрсиббанк». Також заявниця зазначала, що будинок за адресою АДРЕСА_3 , яка раніше дійсно ій належала, ще 10.09.2012 року була реалізована на прилюдних торгах Київським ВДВС Харківського МУЮ, що вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка знаходиться в матеріалах оспорюваного виконавчого провадження. Таким чином, виконавче провадження відкрито не за місцем виконання рішення, що є прямим порушенням ст.ст.20, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 30.12.2014 року). Виходячи з вищезазначеного, вбачається, що державний виконавець Звездін В.В. повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, а тому, зважаючи на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена із порушеннями норм законодавства чинного на момент вчинення виконавчих дій, то і всі наступні виконавчі дії за своєю суттю є нікчемними.

12.03.2020 року згідно ухвали Київського апеляційного суду від 06.03.2020 року, до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській обл.

Ухвалою судді від 16.03.2019 року призначено розгляд зазначеної вище скарги.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Стець М.Л. підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, матеріали виконавчого провадження суду не надіслали, заперечень на скаргу суду не надіслали, докази на які посилався скаржник не спростували.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані клопотання дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови від 30.12.2014 року головного державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції Звездіна В.В., на підставі виконавчого листа №2-2011/2010, виданого 01.03.2011 р. Євпаторійським судом Автономної Республіки Крим, було відкрито виконавче провадження № 45958950 по стягненню солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованності в розмірі 410 150,36 грн. (а.с.40).

В подальшому, в ході виконавчого провадження державним виконавцем Єрмак Г.В. було винесено наступні постанови: про стягнення виконавчого збору від 19.08.2016 року та про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 19.08.2016 року (а.а.42, 43).

10.05.2017 року державним виконавцем в рамках вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.60-61).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпоте, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_5 на пісдтаві свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 955 від 05.07.2013 року (а.с.47-50).

Відповідно до п.1 ч.І ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцїї, чинній станом на 30.12.2014 року - на день відкриття провадження) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, постанова про відкриття виконавчого провадження № 45858950 від 30.12.2014 року винесена на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження підписаної представником за довіреністю АТ «Укрсиббанк» Кандаєвою Д.Р., при цьому її підпис засвідчено печаткою ТОВ «Кей-Коллект», до заяви про відкриття виконавчого провадження додано копію довіреності від 22.01.2014 року, посвідченої ПН КМНО Дурбієм А.В. за реєстр. №53, відповідно до якої ТОВ Кей-Коллект» на підставі довіреності від 30.12.2013 року №33-12/41918, уповноважує від імені ПАТ «Укрсиббанк» певних осіб, в т.ч. Кандаєву Д.Р. виключно сносовно осіб, що вказані в додатку №1 до цієї довіреності представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в т.ч. в органах Державної виконавчої служби та вказано, що невід`ємною частиною цієї довіреності є Додаток №1, де наведено перелік осіб та договорів, на підставі виникли правовідносини між АТ «Укрсиббанк» та вказаними особами. При посвідченні вказаної довіреності, нотаріусом вказано, що вона вчинена від імені ТОВ Кей-Коллект», правоздатність та дієздатність ТОВ «Кей-Коллект» перевірено.

Суб"єкт оскарження не підтвердив належними доказами, що довіреність додана до заяви про відкриття виконавчого провадження видана ТОВ «Кей-Коллект», і саме правоздатність та дієздатність цього товариства перевірялася нотаріусом, вказана довіреність містить посилання на довіреність від 30.12.2013 року №33-12/41918, та яка наяна у матеріалах виконавчого провадження та долучена до заяви про відкриття виконавчого провадження та чи відомо її зміст державному виконавцю на час відкриття виконавчого провадження, оскільки в Додатку №1 в переліку осіб щодо яких надаються повноваження за вказаною довіреністю, відсутнє прізвище ОСОБА_1 . Також суб"єкт оскарження не повідоми суд, що довіреність від імені ТОВ «Кей-Коллект» дає право гр. Кандаєву Д.Р. представляти інтереси товариства в т.ч. в органах Державної виконавчої служби, посвідчену ПН КМНО Пономарьовим В.Ю. 26.12.2013 року за реєстр.№2234. Строк дії довіреності до 31.03.2014 року.

Аналізуючи вищевказане, обидві довіреності не надають право Кандаєвій Д.Р. представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про примусове виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з частиною 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом, тобто передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх трава чи свободи.

Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем в рамках виконавчого провадження в порушення ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день відкриття виконавчого провадження), оскільки заяву про відкриття виконавчого провадження подала неуповноважена на те особа та не за місцем виконання рішення, у зв"язку з чим вказана постанова є незаконною, а всі послідуючі постанови у вказаному виконавчому провадженні є нікчемними.

Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд визнає поважними причини пропуску скаржницею ОСОБА_1 строки на оскарження вказаних постанов державного виконавця, оскільки про наявність виконавчого провадження їй стало відомо лише в лютому 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 127, 447, 451 ЦПК України, суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ"янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задоволнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Звездіна В.В. про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014 року ВП45958950.

Скасувати постанову державного виконавця Червонозаводського Відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції Єрмак Г.В. про стягнення виконавчого збору від 19.08.2016 року, постанову про арешт боржника від 19.08.2016 року, та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.06.2017 року ВП45958950.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з часу її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.О.Величко