Справа № 456/4456/18 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3908/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,

за секретаря Цап П.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року, постановлене в складі головуючої - судді Гули Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба в справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради, в якому просила встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до 12.04.2007 рік; визнати квартиру АДРЕСА_1 та лінію для виробництва шкантів НОМЕР_1 , що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА-220, інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm 2 шт., фрези на шкант D 10 mm 2 шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. спільною сумісною власністю її та ОСОБА_4 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка поcилалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На цей час приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. відкрито спадкову справу за її заявами, в тому числі, в інтересах їх спільної доньки ОСОБА_5 , 2009 року народження. На дату смерті покійному ОСОБА_4 належало наступне майно: лінія для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА-220, на підставі накладної № 28 від 06.11.2006, та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm 2 шт., фрези на шкант D 10 mm2 шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер - 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт., на підставі накладної № 59 від 11.10.2006; квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2007 року, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.12.2007. Незважаючи на те, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 12.04.2007 року, з 01.01.2000 року вони проживали без реєстрації шлюбу як подружжя, оскільки на той час були розлучені, між ними склалися усталені сімейні стосунки як у подружжя, вони спільно винаймали квартиру, спільно вели господарство, мали спільний бюджет. З ними також проживала її донька від першого шлюбу ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), у вихованні якої брав участь і ОСОБА_4 , оскільки на той час доньці було 9 років, ходив до школи на батьківські збори, водив її до першого причастя, возив на відпочинок, тобто займався повноцінним вихованням дитини як рідний батько, оскільки в них виникли досить дружні та теплі стосунки. В 2009 році в них народилася спільна донька ОСОБА_5 .

Факт їх спільного проживання підтверджується фотографіями, зробленими в період з 1999 року по 2008 рік, а також показами свідків.

В грудні 2007 року вони почали проживати в квартирі АДРЕСА_1 , де зареєструвалися в травні 2008 року. Договір купівлі-продажу зазначеної квартири хоча і був укладений ОСОБА_4 , проте вже під час їх спільного проживання (фактичних шлюбних відносин) квартира була придбана для них як для сім`ї, оскільки раніше вони проживали на орендованих квартирах. Додатково зазначила, що дана квартира була придбана за кредитні кошти, що підтверджується копією кредитного договору №ML-602/05/2007 від 23.02.2007 року, а погашення заборгованості відбувалося з 15.03.2007 року по 20.06.2014 рік та остаточно кредит було сплачено 14.07.2017 року. Крім цього, на придбання спірної квартири нею особисто було позичено кошти в рідної сестри ОСОБА_8 в сумі 5000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 02.02.2007 року, оскільки, крім укладення договору купівлі-продажу квартири, необхідно було нести витрати по його нотаріальному оформленні, в тому числі й оформленні договору іпотеки, так як квартира придбана за кредитні кошти. Продавцям (попереднім власникам квартири) ними було сплачено авансовий платіж у сумі 7400,00 доларів США, а після отримання кредиту доплачено кошти в сумі 35600,00 доларів США.

Ураховуючи наведене, вважає майно, придбане за час спільного проживання за спільні кошти сім`ї, спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього, повернення кредитних коштів, отриманих для придбання квартири, відбулось в офіційному шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя.

16.11.2016 року ОСОБА_3 було зроблено особисте розпорядження, а саме: складено заповіт, яким покійний все своє майно заповів їх доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном якої є вона. Проте, незважаючи на наявність заповіту, спадщину бажає прийняти ОСОБА_3 , мати ОСОБА_3 .

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 12.04.2007.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_2 , виданий Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 17.08.1999; РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 1790,55 (одну тисячу сімсот дев`яносто грн. 55 коп.) гривень сплаченого судового збору.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що спірне майно (станки та обладнання) було набуто ОСОБА_4 як підприємцем шляхом укладення усного договору купівлі-продажу, що підтверджено накладними № 28 від 06.11.2006 року та № 59 від 11.10.2006 року, якими підтверджується факт приймання-передачі товару від продавця до покупця. Посилається на те, що зазначені накладні містять всі необхідні реквізити первинного документа, підписані сторонами господарської операції, а тому такі відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин. Вважає, що накладна № 28 від 06.11.2006 року є первинним документом, який в розумінні чинного законодавства є належним доказом того, що господарська операція з передачі товару від продавців ОСОБА_4 відбулась, а відтак зазначені документи підтверджують належність покійному ОСОБА_4 спірного майна. Зазначає, що ОСОБА_4 мав право власності на спірне майно, яке він правомірно набув. Стверджує, що враховуючи факт спільного проживання її та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до 12.04.2007 року було встановлено судом, відповідачем не заперечене, відтак набуте ними за час спільного проживання майно, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення районного суду оскаржується в межах відмови у задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 лінії для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА-220, та інструменту на LOSER: фрези на шкант D 6 mm 2 шт., фрези на шкант D 10 mm2 шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер - 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт., а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ураховуючи те, що рішення суду в оскарженій частині постановлено з додержанням вимог закону, апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розірвано, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції 07.05.1991 зроблено запис за № 130 (арк.спр. 21).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розірвано, про що 05.08.1999 року складено відповідний актовий запис за № 185. Після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_11 присвоєно прізвище ОСОБА_12 (арк.спр. 22).

12.04.2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 80 (арк. спр. 20).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 26.03.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 23).

Згідно з накладною № 28 від 06.11.2006 року, ПП ОСОБА_4 отримав від ДП «Мебельщик» ТзОВ «ДКМД «Каскад» лінію для виробництва шкантів LOSER 1 шт., в тому числі: фрезерний станок № 383, шканторіз АА-220 та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер - 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт. на загальну суму 50000,00 грн. (арк. спр. 15).

Згідно з накладною № 59 від 11.10.2006 року ОСОБА_4 отримав від ПП ОСОБА_13 пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. на загальну суму 7350,00 грн. (арк. спр. 16).

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 був зареєстрований в Стрийській ОДПІ як фізична особа-підприємець, дата взяття на облік - 16.03.2001 року, види діяльності: виробництво дерев`яних будівельних конструкцій та столярних виробів; оптова торгівля деревиною; роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, не віднесеними до інших групувань (арк. спр. 24, 42).

Згідної з довідкою Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 2872/0/18/13-11-13 від 26.10.2018 року ОСОБА_1 як суб`єкт підприємницької діяльності з 09.11.2012 року по 14.03.2014 рік отримала дохід у сумі 26478 грн., 14.03.2014 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності (арк. спр. 44).

Згідно з довідкою № 14 від 23.10.2018 року, виданою Стрийською загальноосвітньою школою І-ІІ ступеня № 10 Стрийської міської ради, ОСОБА_1 працює в СЗШ І-ІІІ ст. № 10 на посаді вчителя початкових класів з 01.09.1992 року по даний час (арк. спр. 43).

ОСОБА_4 хворів серцевими хворобами, що підтверджується довідкою від 19.01.2004 року та випискою з історії хвороби № 38, виданою Стрийською центральною міською лікарнею, а також виписним епікризом № 4261, наданим Волинською обласною клінічною лікарнею (арк. спр. 25-27).

Відповідно до заповіту, посвідченого 16.11.2016 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів все своє майно дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 45).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 10.05.2018 року (арк. спр. 12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51873484 від 11.05.2018 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. зареєстровано спадкову справу № 20/2018 після смерті ОСОБА_4 (арк.спр. 13).

Із матеріалів спадкової справи № 20/2018, розпочатої 11.05.2018 року, до майна померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_1 11.05.2018 року звернулась до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом (арк. спр. 103-104).

Крім цього, 17.05.2018 року до приватного нотаріуса Швед І.В. звернулася ОСОБА_3 - мати покійного ОСОБА_4 , із заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині, та 08.05.2018 року до нотаріуса звернувся син померлого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак останній право на спадкування не одержав у зв`язку з наявністю заповіту від 16.11.2016 року та прийняття спадщини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 117-132).

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до 12.04.2007 року, а також визнав квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року в цій частині не оскаржується.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що лінія для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА-220, інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізна пилочка на шканторіз -1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. належали ОСОБА_4 на праві власності на підставі накладної № 28 від 06.11.2006 року, згідно з якою ПП ОСОБА_4 отримав від ДП «Мебельщик» ТзОВ «ДКМД «Каскад» лінію для виробництва шкантів LOSER 1 шт., в тому числі: фрезерний станок № 383, шканторіз АА-220 та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт. на загальну суму 50000,00 грн. та на підставі накладної № 59 від 11.10.2006 року, згідно з якою ОСОБА_4 отримав від ПП ОСОБА_13 пристрій торцювальний 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. на загальну суму 7350,00 грн. (арк. спр. 15, 16).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Видаткова накладна - це супровідний документ у комерційній практиці, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і відомості про постачальника та одержувача.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, яка передбачає допустимість доказів , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 80 ЦПК України , достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими спільною сумісною власністю подружжя, правильно виходив з того, що видаткова накладна тільки в сукупності з розрахунковими документами свідчить про укладення договору купівлі-продажу між продавцем і покупцем, а будь-яких інших належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів щодо належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , цього спірного майна ОСОБА_1 не подано.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити таке.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Згідно з абзацом 2 ч. 11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Сама ж видаткова накладна не підтверджує наявності зобов`язальних відносин між сторонами, тобто не може підтверджувати факту укладення договору та не може бути належним доказом, який би засвідчував придбання ОСОБА_4 спірного майна та відповідно набуття на нього права власності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 цього Закону, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Так, накладна це документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і може бути замінена актом здачі-приймання.

Видаткова накладна, як і акт приймання виконаних робіт вважаються документами первинного обліку та не є розрахунковими документами.

Оскільки, в силу вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, надані ОСОБА_1 накладні не є допустимими доказами, які б належним чином підтверджували набуття ОСОБА_4 права власності на спірне майно.

Крім того, в накладній №28 (арк. спр. 15) зазначено найменування товару лінія для виробництва шкантів LOSER 1 шт., в тому числі: фрезерний станок № 383, шканторіз АА-220 на загальну суму 50000,00 грн., а доказів отримання такого майна як інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт. саме за цією накладною чи на підставі іншої накладної позивачем ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не надано.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не доведено, що спірне майно належало ОСОБА_4 на праві власності, тому підстави для визнання лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими спільною сумісною власністю подружжя відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та на законність рішення суду в оскарженій частині не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що рішення суду в оскарженій частині постановлено з додержанням вимог закону, апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 24 лютого 2020 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.