Справа № 177/23/20
Провадження № 2/177/266/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 09.01.2020, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.03.1998 Центрально-Міським відділом ДРАЦС РС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запит №107.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що від спільного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя. Вони припини подружнє життя більше як рік тому, спільно не проживають, не підтримують будь-яких зв`язків.

Вважав подальше спільне життя з відповідачем неможливим, таким, що суперечить його інтересам.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання за його відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити в підготовчому судовому засіданні. Не вважав за необхідне відшкодування судових витрат позивачу.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.1998 Центрально-Міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 107 від 27.03.1998 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 » (а.с. 9).

Сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, про що вказав позивач та не заперечила відповідач.

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 27.03.1998 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 107 розірвати.

Оскільки відповідач висловила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 », суд вважає за необхідне таку вимогу задовольнити, що узгоджується з положеннями ст. 113 СК України.

Позивач поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 4).

Питання про розподіл судових витрат між сторонами судом не вирішується, оскільки представник позивача подав заяву, в якій просив суд не відшкодовувати позивачу понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 142, 189, 196, 197, 198, ч. 3 ст. 200, ч.4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Хирів Старосамбірського району Львівської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) зареєстрований 27.03.1998 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 107 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Суботіна