Справа № 761/8824/19 Головуючий 1 інстанція- Юзькова О.Л.
Провадження № 22-ц/824/5948/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 вересня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина Андрія Миколайовича, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Державне підприємство «Сетам» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувавала тим, що Шевченківським районним судом м.Києва розглядається цивільна справа № 761/25083/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до неїпро стягнення боргу за кредитним договором № 34-339/07-А від 06 листопада 2007 року у розмірі 13189,60 грн. тіла кредиту, 808,22 грн. процентів та 49657,18 грн. пені.

Вказувала, що 25 лютого 2019 року вранці о 06.30 год. їй стало відомо про вилучення невідомими особами зі стоянки належного їй автомобіля марки «Міцубісі аутлендер XL» р.н. НОМЕР_1 . Після звернення до поліції вона дізналася, що автомобіль вилучено приватним виконавцем Яцишиним А.М. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні, відкритому 19 лютого 2019 року. Дане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. від 05 лютого 2019 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» боргу за кредитним договором на суму 453968,96 грн., яка зазначена нотаріусом як безспірна. Як з'ясувалося, ТОВ «Вердикт Капітал» викупив у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право вимоги за укладеним з нею кредитним договором № 34-339/07-А.

Посилалася, що вказаний виконавчий напис суперечить ст.131 Закону України «Про нотаріат», як вчинений нотаріусом поза межами його нотаріального округу. Окрім того,

- 2 -

виконавчий напис не відповідає вимогам ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки борг стягнутий поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги, бо срок кредитного договору закінчився у 2014 році. Окрім того, відсутні докази безспірності боргу, оскільки спір щодо його стягнення перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді м.Києва (справа № 761/25083/15-ц). Також вважає, що заборгованість не є безспірною, оскільки вона сплачувала кошти по кредиту і зараз у цій справі призначена судово-економічна експертиза щодо наявності боргу.

У зв`язку з наведеним просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. від 05 лютого 2019 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором № 34-339/07-А від 06литопада 2007 року,укладеним між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» таким, що не підлягає виконанню; скасувати постанову приватного виконавця округу міста Києва Яцишина А.М.від 19 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження№ 58430224, постанову про арешт майна боржника від 19 лютого 2019 року, постанову про розшук майна боржника від 19 лютого 2019 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19 лютого 2019 року, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25лютого 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08 листопада 2019 року позов задоволено частково. Визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 05 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості 452268,96 грн. за кредитним договором № 34-339/07-А від 06 листопада 2007 року таким, що не підлягає виконанню. В решті вимог відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням, ТОВ «Вердикт Капітал» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність і необгрунтованість судового рішення, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про відсутність доказів безспірності заборгованості, вказаної у виконавчому написі. Судом не були досліджені договір про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з додатками, де визначено розмір боргу на момент відступлення прав вимоги, акт пирймання передачі документів та платіжне доручення, які є належними і допустимими доказами безспірності боргу. Судом належно не досліджувалося чи мало місце переривання перебігу строку позовної давності і як наслідок її пропуску, зокрема не враховано, що 15 вересня 2015 року банком пред`явлено позов до позивачки, що згідно ст.264 ЦК Україи перериває перебіг строку. Судом не враховано, що для вчинення виконавчого напису існували підстави, передбачені ст.ст.1, 20 Закону України «Про заставу» та ст.ст.572,589 ЦК України, які регулюють заставу, а також положення ст.625 ЦК України про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Оскільки зобов`язання не виконане і борг не повернутий вчинення виконавчого напису є законним.

Позивачка ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне та обгрунтоване рішення і правомірно задоволив її позовні вимоги, а доводи апеляційної скарги ТОВ «Вердикт Капітал» є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, встановлений

- 3 -

ст.371 ЦПК України строк розгляду апеляційних скарг продовжено на строк дії такого карантину. Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого КМ України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року, встановлені попереднім законом строки закінчуються через 20 днів після набарання чинності цим законом, який набрав чинності 17 липня 2020 року.

Отже, 06 серпня 2020 року строк на який продовжено розгляд апеляційної скарги закінчив перебіг.

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки 20 липня 20202 року, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення не подавав, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гук А.Ю. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Решта учасників повідомлені про розгляд справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, не з`явилися, причин неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки доведеністю вимог позивачки про те, що на час вчинення оспорюваного нею виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не була безспірною.

При цьому суд виходив з того, що нотаріусом не дотримано вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» щодо вчинення виконавчого напису за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а також виходив із наявності невирішеного спору між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і позивачкою щодо наявності заборгованості за кредитом.

Такі висновки судує правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої

- 4 -

відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Аналогічні положення містить Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2912 року, яка регулює вчинення нотаріусами виконавчих написів.

Згідно п.п.3.1., 3.2., 3.5 цієї Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, та передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України № 1172 від 29 червня 1999 pоку, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним правовідносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, за змістом наведених норм вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не вирішує спорів про право, а відтак вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні можуть бути оскаржені до суду особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можливе не лише з підстав недотримання нотаріусом порядку та процедури вчинення виконавчого напису, а також у зв`язку із наявністю спору між кредитором та стягувачем щодо розміру заборгованості. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису, де суд вказав, що боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо

- 5 -

заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, згідно якої, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав (п.34 постанови).

Судом встановлено, що 06 листопада2007 рокуміж ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 34-339/07-А. За умовами кредитного договору банк надав позивачці кредит для придбання автомобіля в розмірі 179028 грн. строком до 05 листопада 2014 року, а позичальниця зобов`язаласяповернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування. Повернення кредиту передбачено шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 2132 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року відкрите провадження у цивільній справі № 761/25083/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34-339/07-А. Вказаний спір на час ухвалення рішення в даній справі не вирішено по суті, провадження зупинене у зв`язку з призначенням судово-економічної експертизи.

Також, встановлено, що 15 листопада 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» іТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором № 34-339/07-Авід 06 листопада 2007 року, укладеним з позивачкою ОСОБА_1

05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення за кредитним договором № 34-339/07-А від 06 листопада 2007 року із ОСОБА_1 на користь нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 452268,96 грн., що включає тіло кредиту - 13189,60 грн., проценти - 8877,44 грн. та пеню - 429756,48 грн., строк платежу за яким настав. Як вказано у виконавчому написі стягнення проводиться за період з 15 листопада 2018 року по 17 січня 2019 року.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. постановою від 19 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» боргу у розмірі 452268,96 грн. 25 лютого 2019 року проведено опис та арешт майна (коштів) боржника і на підставі Акту приймання-передавання належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль «Міцубісі аутлендер XL» р.н. НОМЕР_1 - описане та арештоване майно, передано на зберігання ПД «Сетам».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

- 6 -

За таких обставин з огляду на вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності доказів про безспірність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, зокрема, враховуючинаявність між нею та банком спору щодо розміру боргу за кредитним договором, а також стягнення боргу з дня виникнення права вимоги за яким минуло більше трьох років, суд першої інстанції вірно задоволив вимоги та визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги щодо хибності висновків суду про відсутність доказів безспірності заборгованості, вказаної у виконавчому написі, необгрунтовані з викладених вище підстав, зокрема наявності спору у суді щодо розміру боргу та стягнення боргу з дня виникнення права вимоги за яким минуло більше трьох років, що суперечить ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 452268,96 грн. проводиться за період з 15листопада 2018 рокупо 17 січня 2019 року, тобто в межах трьох років, про що вказано у виконавчому написі, колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Судом встановлено, що вказаний у виконавчому написі борг у сумі 452268,96 грн., включаєтіло кредиту - 13189,60 грн., проценти - 8877,44 грн. та пеню - 429756,48 грн.

Згідно кредитного договору№ 34-339/07-А, укладеного 06 листопада 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , строк його дії закінчився 05 листопада 2014 року.

Відповідно до положень ст.1048 ЦК України право банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом 05 листопада 2014 року строку кредитування, а нарахування процентів поза межами строку дії договору (строку кредитування) суперечить закону, зокрема ст.1048 ЦК України.

Це ж стосується неустойки (пені), яка за змістом ст.ст.546, 549, 550, 551 ЦК України за своєю правовою природою є додатковим (акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання, а відтак може нараховуватися лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), де Велика Палата вказала, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц.

Отже, тіло кредиту, проценти і пеня мають бути визначені (нараховані) на момент закінчення строку дії договору 05 листопада 2014 року, що у свою чергу спростовує доводи скарги про стягнення боргу за період з 15 листопада 2018 рокупо 17 січня 2019 року, а зазначення цього періоду у виконавчому написі свідчить лише про те, що нотаріус не з`ясував належним чином період виникнення заборгованості, погодившись із стягувачем.

Згідно ст.2 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно ч.1 ст.5, п.1 ст.49 цього Закону нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії якщо її вчинення суперечить законодавству України.

- 7 -

Тобто, закон чітко покладає на нотаріуса обов`язок дотримуватися вимог закону при вчиненні нотаріальних дій.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом належно не досліджувалося чи мало місце переривання перебігу строку позовної давності і як наслідок її пропуск, зокрема не враховано, що 15 вересня 2015 року банком пред`явлено позов до позивачки, що згідно ст.264 ЦК України перериває перебіг строку.

В даному випадку подання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34-339/07-А, провадження за яким відкрите 15 вересня 2015 року, перериває перебіг позовної давності, однак з огляду на вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису лише 05 лютого 2019 року, тобто поза межами трьох років, як цього вимагає закон, і свідчить про спірність заборгованості на чому наполягає позивачка.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того факту, що для вчинення виконавчого напису існували підстави, передбачені ст.ст.1, 20 Закону України «Про заставу» та ст.ст.572,589 ЦК України, які регулюють заставу, необгрунтовані, оскільки при зверненні стягнення на заставлене майно в будь-якому випадку необхідно визначити наявність боргу за кредитним договором, та вказати ого у виконавчому написі, зазначивши на погашення боргу у якому розмірі звертаєтьсяя стягнення. При цьому як вказувалося вище дана заборгованість має бути безспірною. Спірність боргу тягне наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до задоволегня

Це ж стосується посилань у скарзі на те, що оскільки зобов`язання не виконане і борг не повернутий то є можливітсь нарахування позивачці процентів на підставі ст.625 ЦК України, оскільки в такому випадку спочатку необхідно визначити борг, а вже потім здійснювати нарахування за ст.625 ЦК України, чого у справі не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не були досліджені договір про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з додатками, де визначено розмір боргу на момент відступлення прав вимоги, акт приймання передачі документів та платіжне доручення, які є належними і допустимими доказами безспірності боргу безпідставні.

Відступлення прав вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачкою, як юридично значимий факт, свідчить лише про заміну первісного кредитора позивачки - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал». А вказаний у документах, виготовлених первісним кредитором ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» розмір боргу позивачки є лише внутрішнім документом банку, необхідним для укладення договору, і може свідчити про безспірність боргу лише за умови його визнання позивачкою, чого в даній справі не встановлено.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності безспірності боргу за виконавчим написом, позивачка ОСОБА_1 надала до апеляційного суду висновок експертів від 20 березня 2020 року, виконаний за ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва у вказаній вище справі № 761/25083/15-ц, згідно якого здійснений ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» розрахунок заборгованості є необгрунтованим, а борг за тілом кредиту взагалі відсутній. Проте, колегія суддів не приймає до уваги даний висновок у якості доказу, як поданий з порушенням строків подання доказів.

Решта доводів апеляційної скарги носять загальний характер і не спростовують висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях

- 8 -

судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України»).

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: