Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 червня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , про відшкодування завданої майнової шкоди, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до суду звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування завданої майнової шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.02.2016 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ 2101», держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «Chevrolet Lacetti», держ. номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент ДТП не була застрахована, позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 50 500 грн ОСОБА_2 , власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti», держ. номер НОМЕР_2 , а також поніс додаткові витрати на оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 250 гривень і тепер просить стягнути вказані суми з відповідача.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.01.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 16.10.2019 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав, відзив не подавав, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

27.02.2016 року в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2101», держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «Chevrolet Lacetti», держ. номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням від 12.04.2016 року, довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 86692751 (а.с. 5-8).

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.03.2016 р. у справі № 760/4437/16-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП, а саме, що відповідач 27.02.2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», держ. номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не був уважним за кермом, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», держ. номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 12-13).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Lacetti», держ. номер НОМЕР_2 , складає 65 090,20 гривень, що підтверджується Звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту від 04.03.2016 року № 46/03/16 (а.с. 23-25).

Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент ДТП не була застрахована, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 14).

Позивачем сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 50 500 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 2183рв від 15.03.2017 року (а.с. 20).

Також, позивачем понесено додаткові витрати на послуги суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара) в розмірі 250 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № СФ-0000169 від 16.05.2016 року (а.с. 22).

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, надані на підтвердження позицій позивача на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а також взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача до відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , про відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди у розмірі 50 750 (п`ятдесят тисяч сімсот п`ятдесят) гривень;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні судового збору;

Повне найменування сторін:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (адреса місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, б. 8, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення;

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В.Гребенюк