Справа № Справа № 530/1030/20
Номер провадження 2/530/491/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась 13.08.2020 року до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. З позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , на момент смерті проживала сама. За життя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.1998 року склала заповіт , який був посвідчений Загрунівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області , зареєстрованим у реєстровій книзі № 50 , відповідно до якого все своє майно остання заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах . Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла ОСОБА_1 , про що була заведена спадкова справа у Зіньківській ДНК за № 2 №2017 , інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився , про що подав заяву про відмову до нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 . Позивачка вже отримала ряд свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно.

Поряд з іншим спадковим майном до складу спадщини також входить житловий будинок з домопіжними господарськими будівлями , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається відповідно до технічного паспорта з житлового будинку ( літ. - А-1) , сарай ( літ. - Б) , сарай ( літ. - б) , погріб ( літ.- б-1) , сарай ( літ. - б-2) сарай( літ. б-3), сарай ( літ. - В) , сарай ( літ.- в) , сарай ( літ. - в-1) гараж ( літ. - Г ) , навіс ( літ. - г) , огорожа № 1 , ворота огорожі № 2 , огорожа № 3 , колодязь питний № 4 . Відповідно до по господарської книги № 1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01.07.1990 року дане домоволодіння відноситься до типу «колгоспний двір» , головою двору була ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , членом двору була ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_4 як голові двору було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - виконкомом Загрунівської сільської ради народних депутатів від 20.09.2989 року за № 25 , але воно втрачено . ОСОБА_4 за життя склала заповіт 18.08.191978 року який був посвідчений секретарем виконкому Загрунівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі № 12 , відповідно до якого все своє майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент смерті проживала із невісткою ОСОБА_6 , відповідно до правового поля остання вважалась такою, що прийняла спадщину за заповітом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, до нотаріальної контори не зверталась. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , за життя спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 не прийняв.

Державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі спадкових документів на тій підставі , що на житловий будинок з господарськими будівлями відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на ім`я спадкодавця. При наявності таких обставин та відсутності спору, позивачка ОСОБА_1 не може отримати в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на належне ОСОБА_3 домоволодіння, яке перейшло їй у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої вона прийняла , але юридично не оформила, через те, що належні правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні. В зв`язку з вище викладеним позивачка звернулась з позовом до суду в якому просила ухвалити рішення, яким визнати право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями який складається з житлового будинку( літ. - А-1) , сарай ( літ. - Б) , сарай ( літ. - б) , погріб ( літ.- б-1) , сарай ( літ. - б-2) сарай( літ. б-3), сарай ( літ. - В) , сарай ( літ.- в) , сарай ( літ. - в-1) гараж ( літ. - Г ) , навіс ( літ. - г) , огорожа № 1 , ворота огорожі № 2 , огорожа № 3 , колодязь питний № 4 який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14.08.2020 року відкрито провадження по справі

В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, від них надійшли заяви в яких позивачка ОСОБА_1 , позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.35), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги позивачки прохає задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність.(а. .36) Представник Загрунівської сільської ради, Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але від них надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали повністю (а.с.34).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження .

Судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ( а.с. 7) ,спадщину після її смерті прийняла спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1 ( а.с. 23, ) , яка є дочкою спадкодавиці ( а.с. 16) Померлою за життя був складений заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 ( а.с. 10) , ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився ( а.с. 23) .

Домоволодіння яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року відносилось до господарства типу "колгоспний двір". На вказану дату в ньому проживали та являлись членами колгоспного двору - головою двору була ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , членом двору була ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 13) , на ім`я ОСОБА_4 як голові двору було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - виконкомом Загрунівської сільської ради народних депутатів від 20.09.2989 року за № 25 , ( а. с. 22) але воно втрачено . ОСОБА_4 за життя склала заповіт 18.08.191978 року який був посвідчений секретарем виконкому Загрунівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі № 12 , відповідно до якого все своє майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .( а.с. 11) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 8) , на момент смерті проживала із невісткою ОСОБА_6 ( а.с.13) , відповідно до правового поля остання вважалась такою, що прийняла спадщину за заповітом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, до нотаріальної контори не зверталась, та спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась у ДНК ( а.с. 23) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.9) , за життя спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 не прийняв( а.с. 23)

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» , право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні . Відповідно до ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу України 1963 року , чинного на час існування колгоспних дворів , майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору , мають вирішуватися за нормами що регулюють власність цього двору , а саме а) право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими , що втратили це право , вважаються працездатні члени двору ., які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі , навчання в учбовому закладі , хвороба ) б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів , включаючи неповнолітніх та непрацездатних .Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору . Особам, які вибули з членів двору , але не втратили права на частку в його майні , вона визначається виходячи з того майна двору , яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до п.6 ППВС України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності» та відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року - спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена , поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року . У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Тобто , враховуючи вищевикладене , можна стверджувати , що дане домоволодіння яке відносилось до типу колгоспний двір належало ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 , її частина перейшла у спадщину до її невістки , яка була спадкоємецею за заповітом , яка її прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном , але не оформила його на своє ім`я за життя . Відповідно до ст. ст.548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв .Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням .Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин , які виникли до набрання Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків , що виникли і продовжуються існувати після набрання ним чинності.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Отже, позивачка є спадкоємицею за заповітом щодо спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 - житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями . Судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачці нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на будинок із допоміжними господарськими спорудами, хоча її право власності виникло з підстав, встановлених на дату будівництва записом у по господарській книзі. . Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1ч.2ст.16ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування .

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 524, 529, 549, ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. 392, , 1216-1218, 1220-1223,1261, 1233 1268-1270, 1299 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.12,13, 81,189-200, 206, 207 , 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 за спадкоємицею за заповітом - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями який складається в цілому з житлового будинку ( літ. - А-1) , сарай ( літ. - Б) , сарай ( літ. - б) , погріб ( літ.- б-1) , сарай ( літ. - б-2) сарай( літ. б-3), сарай ( літ. - В) , сарай ( літ.- в) , сарай ( літ. - в-1) гараж ( літ. - Г ) , навіс ( літ. - г) , огорожа № 1 , ворота огорожі № 2 , огорожа № 3 , колодязь питний № 4 який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -