Справа № 346/6073/19
Провадження № 2/346/651/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П`ятковського В.І.

секретаря Жмендак І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 належала її батькові, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 березня 1994 року Бюро по приватизації державного житлового фонду, виданого згідно з розпорядженням № 3116.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину вказаної квартири.

Зазначає, що спадкоємцями стали вона та відповідачка, діти спадкодавця, які на час відкриття спадщини не досягли повноліття.

Вказує, що прийняла спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини та правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану частку нерухомого майна..

Також зазначає, що дочка померлого, відповідачка по справі не заперечує проти визнання за нею права власності на частку спірної квартири.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання також не з"явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 належала батькові позивачки, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 березня 1994 року Бюро по приватизації державного житлового фонду, виданого згідно з розпорядженням № 3116. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за реєстровим № 4717 (а.с.31).

Наведене також підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ за № 62232 від 31 серпня 2018 року (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що 19 червня 2003 року складено відповідний актовий запис за № 340 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.29).

01 грудня 2003 року мати позивачки, ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори із заявою в інтересах неповнолітніх дітей : ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 26).

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 листопада 2007 року вбачається, що ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.9).

Прийнявши спадщину після смерті батька, позивачка звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини та правоустановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану частку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно даних технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 від 31 серпня 2018 року загальна площа її складає 54, 49 кв.м., житлова 35, 7 кв.м.

Згідно висновку про вартість майна від 24 вересня 2019 року, вартість спірної квартири становить 291 600, 00 грн., 1/6 її частини 48 600, 00 грн. та 1/12 частини 24 300, 00 грн.

Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не в змозі оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документа, відповідачка, як прямо заінтересована особа, не заперечує проти заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/12 частину квартиру шляхом задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 1217,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання якої : АДРЕСА_2 право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , як спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2020 року.

Суддя П`ятковський В. І.