Пров. №2/766/742/20
20 лютого 2020 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач 04.11.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2 . Відповідач понад 5 років не проживає у спірному житловому приміщенні, переїхав на постійне місце проживання до м. Києва, оскільки сімейне життя з її донькою у відповідача не склалось, шлюб між ними розірвано 08.10.2018 року заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області. Відповідач з нею не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає, а отже вирішити питання щодо зняття останнього з реєстрації місця проживання у позасудовому порядку є неможливим.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2020 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що відповідач, покинув житло самостійно та переїхав до м.Києва, грошей на утримання квартири не надає.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що є подругою позивачки. Зі слів ОСОБА_4 зять поїхав на заробітки. Його ніхто не виганяв. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі. ОСОБА_2 не проживає у квартирі ОСОБА_1 5 років.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є донькою позивачки, відповідач її колишній чоловік, який у 2014 році поїхав на заробітки та не повернувся. Приблизно їй відомо, що відповідач проживає у м. Буча. Вона подала на розлучення, у них двоє дітей, відповідач інколи телефонував сину з різних номерів, допомоги ніякої не надає, на зв`язок не виходить, не приїзджає. Відповідачу ніхто не перешкоджав проживати у спірній квартирі, він не виявляв бажань повернутися.
Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 05.09.2013 року, індексний номер: 8997978 (арк. справи 10).
Відповідно до довідки про склад родини, виданої 31.10.2019 року за №37, Житлово-будівельним кооперативом - ЖБК №0103, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_6 (чоловік власника), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_2 (зять), ОСОБА_9 (невістка), ОСОБА_10 (онук), ОСОБА_11 (онука), ОСОБА_12 (онук), ОСОБА_13 (онука), ОСОБА_14 (онук) (арк. справи 8).
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 08.11.2018 року (арк. справи 6).
Згідно Акту №38 затвердженого головою правління ЖБК №0103, вбачається, що ОСОБА_2 з адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає (арк. справи 9).
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач чи інші особи не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкаючи в спірній квартирі з 2014 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 24 лютого 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Белецковка Кременчуцького району Полтавської області Україна, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 .

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус