Ухвала

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 404/7811/15-ц

провадження № 61-12530ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Кіровоградського науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Кіровоградський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 06 жовтня 2015 року № 21/к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади головного бухгалтера ДП «Кіровоградстандартметрологія» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера ДП «Кіровоградський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Стягнуто з ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 128 337,58 грн без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

20 серпня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» , подано касаційну скаргу (надійшла 26 серпня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ДП «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова