Ухвала

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 201/398/18

провадження № 61-5341св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки або описки в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року в справі за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи: Дніпровська міська рада, Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визнання порушення, визнання дій незаконними, визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , визнання факту перешкоди у праві користування, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, виселення, визнання основним квартиронаймачем, стягнення боргу за комунальні послуги за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.

14 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

07 травня 2018 року ОСОБА_1 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернувся в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання порушення, визнання дій незаконними, визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , визнання факту перешкоди у праві користування, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, виселення, визнання основним квартиронаймачем, стягнення боргу за комунальні послуги.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2019 року за заявами ОСОБА_5 і ОСОБА_3 первісний та зустрічний позови залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2019 року позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , задоволено частково. Визнано протиправною реєстрацію ОСОБА_3 та його малолітнього сина ОСОБА_4 за адресою квартири: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2019 року.

18 березня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення з наслідками, передбаченими законом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 420,40 грн, відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

У липні 2020 року ОСОБА_1 подав засобами електронного зв`язку заяву про виправлення помилки або описки в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року, в якій просив виправити помилку або описку в резолютивній частині вказаної ухвали, а саме: замість «Витребувати з Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 201/398/18» зазначити правильну процесуальну дію, вказавши «Витребувати із судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду цивільну справу за провадженням № 22-ц/803/446/20 справа 201/398/18».

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що суд касаційної інстанції в ухвалі від 31 березня 2020 року навмисно витребував справу не з апеляційного суду, а з суду першої інстанції. Апеляційний суд повинен розглядати сумісно дві апеляційні скарги, його і ОСОБА_3 , адже в іншому випадку, в разі скасування ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , розгляд його апеляційної скарги з протилежними від ОСОБА_3 вимогами не матиме сенсу з правової точки зору.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 269 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається його незгода з процесуальним рішенням Верховного Суду про витребування справи з Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. Однак Верховним Судом було правильно витребувано цивільну справу із суду першої інстанції, тобто з місця формування і зберігання справи.

Доводи заяви ОСОБА_1 не свідчать про те, що в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року було допущено описку, арифметичну чи технічну помилку, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Аргументи заявника про те, що апеляційний суд повинен розглядати сумісно дві апеляційні скарги, його і ОСОБА_3 , адже в іншому випадку, в разі скасування ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , розгляд його апеляційної скарги з протилежними від ОСОБА_3 вимогами не матиме сенсу з правової точки зору, є неспроможними, оскільки як за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , так і за апеляційною скаргою ОСОБА_1 може бути здійснено лише апеляційний перегляд вже ухваленого рішення місцевого суду, тобто перевірка цього рішення на правильність застосування норм матеріального та процесуального права. Натомість інших позовних вимог, окрім тих, що були вирішені судом першої інстанції, апеляційний суд не розглядає. ОСОБА_1 не позбавлений можливості подати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

Крім того, Верховним Судом взято до уваги, що листом Дніпровського апеляційного суду № 62225/22-ц/803/446/20/201/398/18/14 від 25 червня 2020 року справу № 201/398/18 було направлено до Верховного Суду.

Керуючись статтею 260, 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки або описки в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року в справі за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Державного реєстратора відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи: Дніпровська міська рада, Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визнання порушення, визнання дій незаконними, визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , визнання факту перешкоди у праві користування, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, виселення, визнання основним квартиронаймачем, стягнення боргу за комунальні послуги за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов