гСправа № 358/1833/19 Провадження № 2/358/128/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ТітоваМ.Б.

за участю

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок), -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, в якій просить суд визнати за нею право власності на будинок, загальною площею - 60,3 кв.м., житловою площею - 34,2 кв.м., оціночна вартість якого становить 76305 (сімдесят шість тисяч триста п`ять) грн. 00 коп., що розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року замінено первісного відповідача Киданівську сільську раду Богуславського району Київської області, належним відповідачем, яким є Богуславська міська рада Київської області.

29 січня 2020 року представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої змінила позовні вимоги ОСОБА_1 та просила суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку загальною площею - 60,3 кв.м., житловою площею - 34,2 кв.м., оціночна вартість якого становить 76305 (сімдесят шість тисяч триста п`ять) грн. 00 коп., що розташований в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з 10 листопада 1986 року її, ОСОБА_1 , було прийнято на посаду технічного працівника Киданівської загальноосвітньої середньої школи. При влаштуванні на роботу, їй було надано службовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу вона проживає у даному будинку, де й зареєстрована по даний час вона проживає в даному будинку разом із своїм сином ОСОБА_3 .

1 квітня 2013 року Відділом освіти Богуславської районної державної адміністрації було видано наказ про надання їй дозволу на приватизацію будинку по АДРЕСА_1 .

На звернення позивачки до Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не являється можливим задовольнити її заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житловий будинок їй запропоновано звернутись до суду.

Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею та її сином права спільної часткової власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком експерта щодо протипожежного стану об`єкта.

Зважаючи на те, що в позасудовому порядку позивачка не може приватизувати будинок, в якому проживає на законних підставах, вона звернулася з даним позовом до суду.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 з 10 листопада 1986 року була прийнята на посаду технічного працівника Киданівської загальноосвітньої середньої школи, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої на її ім`я.

При влаштуванні на посаду технічного працівника позивачці було надано службовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копією погосподарської книги Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області за номером погосподарського обліку № 216.1 підтверджується факт, що ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

1 квітня 2013 року Відділом освіти Богуславської районної державної адміністрації було видано наказ про надання ОСОБА_1 дозволу на приватизацію будинку по АДРЕСА_1 .

На звернення позивачки ОСОБА_1 до Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не являється можливим задовольнити її заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житловий будинок їй запропоновано звернутись до суду.

З викладеного вбачається, що відповідач не вирішивши питання про створення органу приватизації, фактично позбавляє позивачку використати своє право на безоплатну передачу їй житлового будинку у спільну часткову власність, яку вона займає разом з сином.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання за нею та її сином права спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передачі у власність громадян підлягають квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

Стаття 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що приватизація квартир (будинків) здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Пунктом 13 Положення передбачено, що приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації).

Таким чином, Киданівська сільська рада не утворивши уповноважений орган приватизації, не могла провести приватизацію квартири, яку займає позивачка, чим були створені перешкоди для позивачки у реалізації її законного права - набуття у власність квартири шляхом її приватизації.

Висновком №337/16.01.20 від 16.01.2020 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , зведена (побудована) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Експертним висновком протипожежного стану об`єкту СПД « ОСОБА_5 » від 21.01.2020 підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідає вимогам протипожежної безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Пунктом першим частини другої ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 345 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 2 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 15 вересня 1992 року №56 в редакції наказу №72 від 05 серпня 1994 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку, 1973 року забудови, загальною площею - 60,3 кв.м., житловою площею - 34,2 кв.м., допоміжною площею 14,7 кв.м., площею літніх приміщень 11,4 кв.м., та на 1/2 частину господарських будівель і споруд: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай, літня кухня, убиральня, ганок, дві горожі, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку, 1973 року забудови, загальною площею - 60,3 кв.м., житловою площею - 34,2 кв.м., допоміжною площею 14,7 кв.м., площею літніх приміщень 11,4 кв.м., та на 1/2 частину господарських будівель і споруд: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай, літня кухня, убиральня, ганок, дві горожі, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 29.11.2019 року, згідно квитанції № 78 на р/р UA6010080, МФО 899998, в ТВБВ 10026/638 філії ГУ по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», що становить 384 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов