СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9531/17

пр. № 2/759/139/20

11 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пожежі що сталася 18.04.2017 у розмірі 198451 грн 20 коп.; витрати понесені на проведення експертної оцінки у розмірі 1500 грн 00 коп.; витрати пов`язані з транспортуванням автомобіля у розмірі 500 грн 00 коп.; збитки пов`язані із знищенням полушубка у розмірі 22000 грн 00 коп. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 224 грн 51 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.05.2016 відповідачем по справі на автомобіль «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач було встановлено газобалонне обладнання за технічними даними: балон 42 L, мультиклапан TORELLI 200-30, блок управління TORELL ТЗ, форсунки TORELL REAL 1.9, про що останній видав сервісну/гарантійну книжку №041 від 26.05.2016, гарантійний строк на продукцію TORELLI, складав 2 роки з моменту переобладнання, однак 18.04.2017 за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 12 , на парковці супермаркету «Новус» у легковому автомобілі «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 сталася пожежа, тому з метою з`ясування причини виникнення пожежі позивач звернулась із заявою до TOB «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» з метою проведення експертного пожежно-технічного дослідження пожежі, згідно якого причиною виникнення пожежі у легковому автомобілі «Volkswagen Polo», д.н.з, НОМЕР_1 є розгерметизація газобалонного обладнання автомобіля з послідуючим вибухом (хлопком) утвореної вибухонебезпечної концентрації газоповітряної суміші, загорянням близь розташованих горючих матеріалів та розповсюдженням пожежі по моторному відсіку і салону автомобіля, після чого для визначення розміру матеріального збитку завданого позивачу було проведено автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу, однак попри неодноразові звернення позивача, відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2017 відкрито провадження по справі (а.с. 102).

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15.12.2017.

У зв`язку з набранням чинності з 15.12.2017 Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15.12.2017.

Згідно Перехідних положень ЦПК України, розгляд даної цивільної справи здійснюється у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 06.12.2017 по справі призначено судово пожежно-технічну та судово-хімічну експертизи на підставі чого зупинено провадження по справі (а.с. 148, 149).

18.06.2018 ухвалою суду провадження по справі відновлено, так як 14.06.2018 до суду повернулася справа із повідомленням про неможливість надання висновку (а.с. 171).

03.06.2019 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 106).

03.06.2019 ухвалою суду по справі призначено повторно судово пожежно-технічну та судово-хімічну експертизи на підставі чого зупинено провадження по справі (а.с. 207, 208).

13.09.2019 провадження по справі відновлено у зв`язку із тим, що 13.09.2019 цивільна справа повернулася із експертної установи з повідомленням про неможливість надання висновку від 05.09.2019 №19113/19-46 (а.с. 231).

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, оскільки вважає їх безпідставними та такими, що не доведенні матеріалами справи, а тому просив відмовити у задоволенні у повному обсязі.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 26.05.2016 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на автомобіль «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено газобалонне обладнання за технічними даними: балон 42 L, мультиклапан TORELLI 200-30, блок управління TORELL ТЗ, форсунки TORELL REAL 1.9, про що було видано сервісну/гарантійну книжку №041 від 26.05.2016, який складає 2 роки з моменту переобладнання (а.с. 5, 6).

Замовником встановлення вказаного газобалонного обладнання на автомобіль «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , є його власник - ОСОБА_1 що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Згідно довідки від 06.04.2017, виданої TOB «СТО «АВТОПОРТАЛ» під час проходження ТО транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено комп`ютерну діагностику, за результатами якої електрообладнання виявлено у справному стані і відхилень та помилок не знайдено (а.с. 8).

18.04.2017 за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 12, на парковці супермаркету «Новус», у легковому автомобілі «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 сталася пожежа.

Згідно висновку інспектора поліції Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві Товмацького A.B. від 10.05.2017 перевірку по матеріалу зареєстрованому в ЄО за №25559 від 18.04.2017 вх. №5817 від 24.04.2017 закінчено у зв`язку з відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення (а.с. 9).

З метою з`ясування причини виникнення пожежі, яка сталася 18.04.2017 у автомобілі «Volkswagen. Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , 16.05.2017 позивач звернулася із заявою до TOB «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», з проханням провести експертне пожежно-технічне дослідження пожежі.

У відповідності до висновку за результатами проведення експертного пожежно- технічного дослідження № С17-244 від 16.06.2017 проведеного ОСОБА_5 , причиною виникнення пожежі у легковому автомобілі «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , яка сталася 18.04.2017 на парковці біля магазину «NOVUS» в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 12, є розгерметизація газобалонного обладнання автомобіля з послідуючим вибухом (хлопком) утвореної вибухонебезпечної концентрації газоповітряної суміші, загорянням близь розташованих горючих матеріалів та розповсюдженням пожежі по моторному відсіку і салону автомобіля (10-38).

Відповідно до звіту проведеного TOB «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» про визначення вартості матеріального збитку №СІ7-166 від 17.05.2017 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пожежі 18.04.2017 складає: 198451 грн 20 коп. (а.с. 39-82).

Окрім того позивач понесла витрати пов`язані з транспортуванням її автомобіля, у розмірі 500 грн 00 коп., відповідно до квитанції ПП ОСОБА_6 за №000903 від 18.04.2017 (а.с. 83).

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

Згідно положень ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» у редакції, чинній 16.05.2017 до проведення судових експертиз можуть залучатися судові експерти лише за умови атестації та отримання кваліфікації судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно ст. 9 атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ня якого покладається на Міністерство юстиції України.

Згідно Положення про видачу сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності, затвердженим Наказом №479 Фонда державного майна України та зареєстрованим Міністерством юстиції України, визначено напрями та спеціалізації у межах таких напрямів, а саме: напрям оцінка об`єктів у матеріальній формі»: спеціалізація оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них»; спеціалізація оцінка машин і завдання»; спеціалізація оцінка колісних транспортних засобів»; спеціалізація оцінка літальних апаратів»; спеціалізація оцінка судноплавних засобів»; спеціалізація оцінка рухомих речей, що становлять культурну цінність»; спеціалізація оцінка рухомих речей, крім таких, що іесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних іаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність»; напрям оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, іинових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності»: спеціалізація оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім на об`єкти інтелектуальної власності)»; спеціалізація оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності»).

Отже, TOB «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» не має дійсних повноважень для залучення до проведення експертного пожежно-теєхнічного дослідження обставин та причини виникнення і поширення пожежі, у свою чергу, висновок за результатами пожежно-технічного дослідження 17-244 від 16.06.2017 не є допустимим доказом у розумінні ч. 1 ст. України, через що його не можна брати до уваги.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема у результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з огляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», передбачено, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування тості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювана шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

У разі відшкодування збитків позивачу за рішенням суду по цій справі з урахуванням принципу диспозитивності до відповідача має перейти право розпоряджання пошкодженим майном, вартість якого ним буде відшкодована позивачу отже відповідач просить вирішити питання про передачу йому пошкодженого внаслідок пожежі нерозукомплектованого автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 .

У позовній заяві позивач зазначає, що в автомобілі у день пожежі знаходився полушубок з хутра норки, однак, ця інформація не знайшла підтвердження у акті про пожежу від 18.04.2017 складеному на місці пожежі державним інспектором з нагляду пожежної і техногенної безпеки, в якому вказано, що пожежею знищено полошубок з єнота.

Крім того, згідно товарного чеку полушубок було придбано 15.02.2016 та на день пожежі він вже був у користуванні 1 рік 2 місяці, через що нежливо оцінити його реальну вартість (реальні збитки) на дату пожежі.

Обов`язковими підставами відшкодування майнової шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність іншого зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та останнього в її заподіянні. Ймовірності або припущення не можуть бути основою для цивільно-правої відповідальності.

Відтак, матеріали справи, в тому числі і висновок експерта, не мають однозначних та впевнених тверджень, з посиланням на встановлені докази та обставини, що відповідачем були надані позивачу неякісні чи роботи із встановлення газобалонного обладнання чи встановлено на автомобіль несправне обладнання, що мало наслідком пожежі та не підтверджують вину відповідача.

Заявляючи позовні вимоги позивач не надала належних та допустимих доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та пожежею автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , яка мала місце 18.04.2017.

Надані докази не підтверджують факту того, що позивачу заподіяна шкода саме з вини відповідача та що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні не встановлено в діях відповідача юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, оскільки по вказаній справі не було проведено пожежно-технічної та судово-хімічної експертизи, внаслідок чого не можливо встановити винну відповідача по справі.

На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про судову експертизу»; ст.ст. 386, 1166, 1164 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 14.02.2020.