Постанова

Іменем України

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 758/11844/14-ц

провадження № 61-47374св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року у складі судді

Декаленко В. С. та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня

2018 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Волошиної В. М., Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, мотивована тим, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , його рідна тітка. Для підтвердження цієї обставини документально потрібне свідоцтво про народження ОСОБА_3 , яке було втрачено. Метою встановлення родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_3 є те, що заявник бажає зібрати для сімейного архіву та родоводу всі її документи, відшукати її творчі доробки, документи жертви голокосту, а також виконати усний заповіт спадкодавця про поховання її разом з рідними, а цього всього зробити неможливо без підтвердження того, що вони є родичами між собою.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Києва, є рідним племінником ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Києва, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що батько заявника

ОСОБА_4 та спадкодавець ОСОБА_3 є рідними братом і сестрою, у зв`язку з чим доведеним є також той факт, що заявник дійсно є рідним племінником ОСОБА_3

01 березня 2017 року особа яка не брала участі у справі ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 березня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права та обов`язки.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 березня 2017 року скасовано, справу передано до Апеляційного суду міста Києва для провадження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, при цьому зазначив, що матеріалами справи не доведено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 встановленням на підставі долучених до справи доказів факту родинних відносин

ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

19 листопада 2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, роз?яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що у цій справі існує спір про право, а тому такі вимоги повинні розглядати в порядку позовного провадження.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року та постанови Київського апеляційного суду

від 17 жовтня 2018 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Подільського районного суду міста Києва.

У січні 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Розпорядженням від 13 квітня 2020 року № 999/0/226-20 за касаційним провадженням № 61-47374св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 13 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи

Судом установлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення зазначеного факту між заявником та ОСОБА_3 необхідно для збору документів останньої для сімейного архіву та родоводу, розшуку її творчих доробок, документів жертв холокосту, а також для її поховання разом з рідними.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником вказано, що метою встановлення факту родинних відносин не є отримання в наступному майна спадкодавця, оскільки це йому потрібно для достойного її поховання та збору документів для сімейного архіву та родоводу.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року встановлено факт родинних відносин та визнано ОСОБА_1 племінником спадкодавця ОСОБА_3

01 березня 2017 року особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 , звернулася з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, для встановлення родинних відносин між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що в нього на той час існував спір щодо спадкування майна спадкодавця. Відсутність у ОСОБА_1 статусу спадкоємця за законом (племінника) і було причиною його звернення із заявою про встановлення такого факту.

Також зазначила, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва розглядається справа № 761/10023/13-ц за її позовом до

ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 08 квітня 2010 року на його користь, відновлення становища, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Снітко В. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Острягін Д. Л., Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3

08 листопада 2007 року на користь ОСОБА_2 , та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту від 08 квітня 2010 року.

Як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Снітко В. М., ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним заповіту, відновлення становища задоволено частково.

Визнано заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Снітком В. М., від 08 квітня 2010 року за № 1135, недійсним. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту задоволено.

Визнано заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Снітком В. М., від 08 квітня 2010 року за № 1135, недійсним.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Снітко В. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Острягін Д. Л., Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визнання заповіту недійсним задоволено.

Визнано заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори від 08 листопада 2007 року за № 2-0483, недійсним.

Вирішено питання щодо судових витрат у справі.

Апеляційний суд відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 та погоджуючись з висновком суду першої інстанції встановив, що матеріалами справи не доведено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 встановленням на підставі долучених до справи доказів факту родинних відносин

ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 324 ЦПК України, у редакції чинній на час подання апеляційної скарги).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діяв на час ухвалення постанови судом апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі

№ 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Тобто, у разі з`ясування, що рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалося, апеляційному суду необхідно було закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, а не розглядати справу по суті.

Проте, під час перегляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом вказані норми процесуального права дотримані не були, встановивши, що матеріалами справи не доведено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 встановленням на підставі долучених до справи доказів факту родинних відносин ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , апеляційний суд здійснив апеляційний перегляд справи по суті.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущено тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун