Провадження № 22-ц/801/1553/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокуСправа № 127/15298/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Вохмінової О. С. від 21 липня 2020 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» про стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги, -

в с т а н о в и в:

20 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» (далі ТОВ «Гранд-Пак») про стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 31 жовтня 2019 року в сумі 6300000 грн 00 к., за якою просив накласти арешт на належне ТОВ «Гранд-Пак» нерухоме та рухоме майно, грошові кошти в межах позовних вимог, заборонити вчиняти дії щодо відчуження нерухомого та рухомого майна ТОВ «Гранд-Пак».

Заява мотивована тим, що на тепер здійснюються спроби незаконного відчуження майна відповідача, а тому існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення його позову.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, належні ТОВ «Гранд-Пак» в межах суми заявлених позовних вимог - 6300000 грн 00 к.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Гранд-Пак» про стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 31 жовтня 2019 року в сумі 6300000 грн 00 к. Накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, належні ТОВ «Гранд-Пак» є співмірним із заявленою позивачем позовною вимогою.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Гранд-Пак» - адвоката Луценко Р. О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не надав доказів про те, що ТОВ «Гранд-Пак» ухиляється від виплати боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 31 жовтня 2019 року. Заява ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ «Гранд-Пак» про заборону внесення будь-яких змін до реєстраційних даних товариства, а також про заборону відчуження будь-якого нерухомого та рухомого майна товариства подана за два дні до звернення із позовом до суду. Вжиття таких заходів перешкоджає здійсненню фінансово-господарської діяльності товариства, оскільки арешт рахунків унеможливлює сплату податків, інших обов`язкових платежів, виплату заробітної плати, виконання договірних зобов`язань підприємства через неможливість здійснювати розрахунки з контрагентами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір про стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 31 жовтня 2019 року в сумі 6300000 грн 00 к, а тому накладення арешту в межах цієї суми буде співмірним з розміром заявлених позовних вимог.

З таким висновком погодитись не можна з огляду на таке.

Як видно з позовної заяви 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надав ТОВ «Гранд-Пак» поворотну фінансову допомогу в розмірі 6300000 грн 00 к, яку товариство зобов`язувалося повернути за першою вимогою ОСОБА_1 , але не пізніше ніж 31 березня2020 року.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції мав перевірити наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме такі по суті висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц.

Оскільки доказів про вчинення ТОВ «Гранд-Пак» дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги ОСОБА_1 не надано, то підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд першої інстанції не мав.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та кошти ТОВ «Гранд-Пак» без визначення конкретного майна та рахунків, на які такий арешт накладається, може призвести до зупинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 260 ЦПК України мотивувальна частина ухвали суду, що викладається окремим документом, повинна містити мотиви, з яких суд дійшов відповідних висновків.

Частина восьма статті 153 ЦПК України містить імперативний припис про вирішення судом питання зустрічного забезпечення в ухвалі про забезпечення позову.

Системний аналіз цих норм вказує на те, що суд при вирішенні питання про забезпечення позову, не обов`язково має застосувати зустрічне забезпечення, але він зобов`язаний в ухвалі мотивувати свій висновок про відсутність необхідності (недоцільність) такого забезпечення.

Проте, всупереч цим приписам закону питання про зустрічне забезпечення в ухвалі суду взагалі не вирішувалось.

Відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Гранд-Пак» підлягає задоволенню, то судовий збір в розмірі 2102 грн 00 к. необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гранд-Пак».

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак» (21001, м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28 «А», , ІВАN: НОМЕР_1 в АБ «Південний» в м. Одеса, ІПН 83) в межах суми заявлених позовних вимог - 6300000 (шість мільйонів триста тисяч) грн 00 к. скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Пак», , 21001, м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28 А, 2102 грн (дві тисячі сто дві) грн 00 к. у відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення складено 07 вересня 2020 року)

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета