Справа № 362/315/20
Провадження № 4-с/362/12/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020 року cуддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали скарги ТОВ «Кей-Колект» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниця Н.М. щодо винесення постанови від 23.06.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу з примусового виконання виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2012 р. у справі №1008/1773/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 454 148 грн. 33 коп.; скасувати постанову Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.06.2016 р.; зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом відновлення вказаного виконавчого провадження №37675054 з примусового виконання виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2012 р. у справі №1008/1773/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 454 148 грн. 33 коп.

При цьому зазначає, що заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2012 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2007 р. в розмірі 451 929 (чотириста п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 33 копійки та судовий збір в сумі 3 219 гривень 00 коп., на виконання якого видано виконавчий лист 1008/4208/12, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2013 р. у справі № 1008/4208/12 задоволено заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2012 р. № 2/1008/1773/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості в розмірі 454148,33 грн., а саме стягувана ПАТ «Укрсиббанк» замінено на нового стягувана - ТОВ «Кей- Колект».

Вказує, що в зв`язку з тим, що у стягувача була відсутня інформацію щодо ходу виконавчого провадження, а численні письмові запити не дали результати, ОСОБА_2 , представник стягувача за довіреністю 17.01.2020 р. звернувся до Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Під час ознайомлення із матеріалами, стягувачу стало відомо, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі постанови про повернення виконавчого документу від 23.06.2016 р.

Вказана постанова на адресу стягувана не надходила, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про направлення постанови та оригіналу виконавчого листа на адресу стягувача. Ані зворотнього повідомлення, ані конверту що повернувся за закінченням терміну зберігання, ані супровідного листа про направлення постанови - матеріали виконавчого провадження не містять. Заявник вважає, що дізнався про порушене право 17.01.2020 р.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 72 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно положень ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи заявник набув статусу сторони вказаного виконавчого провадження відповідно до ухвали суду від 29.11.2013 р.

Як зазначає заявник, оскаржувана ним постанова винесена 23.06.2016 р., тобто заявник протягом всього цього часу не цікавився ходом виконавчого провадження, не вживав передбачених законом дій для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження аж до 17.01.2020 р.

За таких обставин, суд вважає, що заявник за належного виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, повинен був дізнатися про винесення оскаржуваної постанови протягом 2016-2017 років.

За загальним правилом, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

При цьому, згідно положень ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом..

Клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із вказаною заявою скаржник також не надав.

При цьому, суд не в праві безпідставно поновлювати строк для вчинення процесуальної дії без наявності поважних причин, обґрунтованих та підтверджених скаржником у своїй заяві.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України заявник, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зазначені висновки, на думку суду, стосуються також і процедури виконання судового рішення.

За наведених обставин суддя дійшов висновку, що оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано, скарга ТОВ «Кей-Колект», підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє заявника можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Але при цьому Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

За таких обставин, конституційне право на доступ до правосуддя не є безмежним. Метою правосуддя є захист порушених прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо особі, яка звертається за їх відновленням.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити скаргу без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

Також, слід зазначити наступне.

Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. за № 6 (п.13), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК.

У п. 17 вищевказаної Постанови роз`яснено, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Разом з тим, заявником не залучено до участі у справі боржника у виконавчому провадженні, не надано для нього відповідно копії заяви з додатками.

За таких обставин, звертаючись до суду з скаргою щодо зазначених обставин, заявнику слід визначитися з колом осіб у справі, визначитися із заінтересованими особами у справі, вказати державного виконавця чи іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, бездіяльністю якої порушено його права, оскільки в даній категорії справ, суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у Законі України "Про державну виконавчу службу".

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 57, 72 Закону України «Про виконавче провадження», ст.13, 126, 259-261, 449 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ТОВ «Кей-Колект» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Л.М.Кравченко