Провадження № 2/742/918/20
Єдиний унікальний № 742/1614/20
08 вересня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У червні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 11 травня 2011 року в розмірі 119112 грн. 12 коп.
Свої вимоги аргументує тим, що 11 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У зв"язку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на 08.04.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 119112 грн. 12 коп., яку відповідач в добровільному порядку не повертає.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 24.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 09 год. 00 хв. 15 липня 2020 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 08 год. 30 хв. 08 вересня 2020 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не з"явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
11 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с.2-6).
Анкетою-заявою, довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода», Умовами та Правилами надання банківських послуг, передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат(а.с.26-49).
08 квітня 2020 року Банком проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту №б/н від 11 травня 2011 року, з якого вбачається, що заборгованість боржника ОСОБА_1 на час проведення розрахунку становить 119112 грн. 12 коп., із них: 4175 грн. 68 коп. - тіло кредиту, 1458 грн.92 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 107329 грн. 32 коп. - нарахована пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5648,20 грн.- штраф (процентна складова)(а.с.14).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Згідно з п.1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту , процентам за його використання, по перерасходу платіжного ліміту, а також сплатити комісію на умовах договору(а.с.29).
Згідно з п.1.1.5.25 Умов, за несвоєчасну оплату послуг, передбачену Договором, Умовами та Правилами клієнт платить Банку по кожному випадку порушень пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище двойної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки(а.с.36).
Відповідно до п.1.1.5.32 Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов`язань, передбачених договором кредиту, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний платити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій(а.с.36)
Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов, випадку невиконання зобов`язань по договору, на вимогу банку виконати зобов`язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченного кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку(а.с.44)
Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, укладено кредитний договір.
Позивачем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти.
Натомість ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору не здійснено своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого станом на 08.04.2020 року виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у примусовому порядку.
Щодо суми нарахованих штрафів, то суд приходить до наступного висновку.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Отже, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів, відсутні.
У зв`язку з тим, що нарахування штрафу носить разовий характер, в той час як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, враховуючи встановлений кредитним договором подвійний характер відповідальності за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу (фіксованої його частини та процентної складової) задоволенню не підлягають.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15.
Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а саме: 4175 грн. 68 коп. - тіло кредиту, 1458 грн.92 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 107329 грн. 32 коп. - нарахована пеня, всього 112963 грн. 92 коп.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
VІ. Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1993 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто три) грн. 32 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду (виходячи з розрахунку (94,83 % задоволено позовні вимоги) х 21,02).
На підставі наведеного, ст.ст.263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд -
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місто Київ, вул.Грушевського, 1 Д, заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.05.2011 року в розмірі 112963 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місто Київ, вул.Грушевського, 1 Д, судові витрати у сумі 1993 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто три) грн. 32 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заяв. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко