ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1399/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

cекретар судового засідання Гриньова А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/15985/20 за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2020 року про забезпечення позову (суддя Козак О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького БТІ, акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд скасувати запис №30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , який внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Хмельницького БТІ Дубас О.О.

В липні 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій вказувала, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна на користь третіх осіб, що унеможливить повернення у власність позивачки належної їй квартири, а тому просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2020 року заяву задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, акціонерне товариство «Альфа-Банк» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт зазначає, що суд задовольняючи заяву ОСОБА_1 , неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема не врахував ту обставину, що ОСОБА_1 за пп. 4.5.3 п. 4.5 Іпотечного договору надала згоду на вчинення реєстрації за Банком права власності на предмет іпотеки у разі невиконання нею зобов`язання по кредиту, тому її права жодним чином не порушені, натомість оскаржувана ухвала порушує законні права та інтереси АТ «Альфа-Банк», як іпотекодержателя та законного власника майна. На думку апелянта, заявницею не надано суду належних та допустимих доказів існування загрози відчуження відповідачем спірного нерухомого майна та те, що вказані дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі невжиття таких заходів. Разом з тим, АТ «Альфа-Банк» вказує, що накладення арешту на квартиру не є співмірним заходом забезпечення позову ОСОБА_1 та свідчить про зловживання останньою процесуальними правами задля позбавлення кредитора можливості захистити своє законне майнове право. Тому апелянт просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з її необґрунтованістю, недоведеністю та недоцільністю, постановити нове судове рішення про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Позивач вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними позовним вимогам, адже вчинення відповідачем дій, пов`язаних з скасуванням заходів забезпечення позовної заяви вказують про намір останнього звільнити з-під обтяжень й здійснити відчуження спірної квартири на користь третіх осіб, оскільки наявність арешту жодним чином не обмежує відповідача здійснювати користування й володіння вказаним об`єктом нерухомого майна, а виключення лише правомочності відповідача щодо розпорядження майном є єдиною гарантованою можливістю за наслідками розгляду справи №686/15985/20 поновити право власності позивачів на зазначений об`єкт нерухомого майна. ОСОБА_1 вказує, що задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції постановив законну ухвалу, відтак правові підстави для її скасування відсутні.

Учасники справи до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності про причини неявки суд не повідомила.

Тому в силу вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами та посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову, саме у вигляді арешту на зазначене майно, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що в червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд скасувати запис №30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Хмельницького БТІ Дубас О.О. (а.с.10-14).

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявлених вимогам, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

У заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду (повернення у власність позивачки належної їй квартири) та ефективний захист прав та законних інтересів позивача.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, її зміст, обґрунтування і позовні вимоги позивача судова колегія, вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали прийшов до помилкового висновку саме про наявність підстав для задоволення заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Адже заявницею не надано належних та достатніх доказів того, в чому саме полягає, чи буде полягати реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 щодо скасування запису про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 у разі його задоволення та судом першої інстанції не з`ясовано наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, про вжиття яких просив заявник, і предметом позову.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано та з матеріалів справи не вбачається, чи дійсно забезпечення позову у визначений спосіб гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог; відсутнє наведення відповідного обґрунтування щодо співмірності вжитих заходів забезпечення позову у способи, про які просить заявник із заявленими вимогами.

А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на характер спірних правовідносин, суть заявлених як позовних вимог так і заяви про забезпечення позову, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 вересня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай