РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

секретаря с/з Ковальчук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання виконати умови договору іпотеки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд зобов`язати відповідача виконати п. 3.1.3. договору іпотеки №2/7/010208/S-1 від 01 лютого 2008 року та застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказала, що на момент звернення з позовом є іпотеко держателем договору іпотеки №2/7/010208/S-1 від 01 лютого 2008 року та відповідач в порушення п. 3.1.3. вищевказаного договору іпотеки не застрахував предмет іпотеки.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачем подано відзив в якому заперечує щодо позову, вказує що позивач не може бути іпотекодержателем, оскільки укладення договору фінансовою установою з позивачем про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором є незаконним. Позивачем надано відповідь на відзив, вказано на безпідставність заперечення, оскільки учасниками сесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 1 лютого 2008 року між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №2/7/010208/S-1 в забезпечення виконання боржником кредитного договору №2/7/010208 від 01.02.2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3.1.3. договору іпотеки №2/7010208/8-1 від 01 лютого 2008 року іпотекодавець, зокрема, зобов`язаний за власний рахунок застрахувати предмет іпотеки.

Одночасно судом встановлено, що відповідно договору про відступлення права вимоги від 30.05.2019р. укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 , до останньої перейшли права вимоги за договором іпотеки №2/7010208/S-1 від 01 лютого 2008 року.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з договору іпотеки №2/7/010208/S-1 від 01 лютого 2008 року відповідальність сторін даного договору встановлено розділом 5. У випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених даним договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки (п. 5.1 договору іпотеки).

Таким чином, встановивши, що за невиконання іпотекодавцем зобов`язання застрахувати предмет іпотеки встановлено відповідальність п. 5.1 договору іпотеки у формі відшкодування збитків, суд дійшов висновків про відсутність підстав для застосування іншого способу для захисту порушених прав ніж визначений у іпотечному договорі, а позивач ставлячи вимогу зобов`язати відповідача виконати п. 3.1.3. договору іпотеки, обрав невірний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Крім того, суд не приймає доводи сторони щодо незаконності відступлення права вимоги, оскільки предметом спору є виконання зобов`язань за договором іпотеки, а не надання оцінки договору відступлення права вимоги на предмет законності його укладення.

Керуючись, ст.ст. 3,15,16 ЦК України, ст.. 268 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.02.2020 року.

Суддя О.М. Зосименко