Ухвала

08 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 308/5864/17

провадження № 61-10963ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року у справі у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру про поновлення особистого немайнового права,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року відхилено клопотання ОСОБА_1 про відвід судді.

У червні 2020 року на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 08 листопада 2017 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 08 листопада 2017 року залишено без задоволення.

У червні 2020 року на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення вищевказаних ухвал суду апеляційної інстанції від 08 листопада 2017 року та від 12 червня 2020 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 рокупостановлено визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 клопотання в частині роз`яснення ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року та залишено без розгляду клопотання в цій частині. Клопотання ОСОБА_1 в частині роз`яснення ухвали Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 20 липня 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, зазначити обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), конкретизувати прохальну частину касаційної скарги та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

У серпні 2020 року на виконання ухвали Верховного Суду від 29 липня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав виправлену касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року, а також ухвали Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року та апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року.

Виправлена касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно тлумачили закони і не застосували закони, які підлягають застосуванню. ОСОБА_1 зазначає, що в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року суди не змогли виконати свій професійний обов`язок і провести професійне роз`яснення та переклали такі дії на нього. Додатково ОСОБА_1 роз`яснює по ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року, що порушення полягає в тому, що заявлений на відвід склад суду не підкорився закону (частина друга статті 41 ЦПК України), в тому числі, закону № 460 від 15 січня 2020 року.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення.

У частині другій статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_1 не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень. Саме по собі незгода з оскарженим рішенням без обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження. Тому ОСОБА_1 не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України, касаційна скарга на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року в частині відмови у роз`ясненні рішення та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року підлягає поверненню.

Окрім цього, відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Системне тлумачення пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України свідчить, що оскаржені ухвала Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року в частині залишення без розгляду клопотання про роз`яснення ухвали та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, згідно частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року в частині залишення без розгляду клопотання про роз`яснення ухвали та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394, 406 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 липня 2020 року, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2020 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 листопада 2017 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат