Дата документу 20.02.2020 Справа № 2-2656/2006
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-2656/2006
Провадження №22-ц/807/1201/20
Головуючий в 1-й інстанції - Крамаренко А.І.
УХВАЛА

20 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства інфраструктури України на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2006 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» до ОСОБА_1 про виділ у натурі нерухомого майна, що перебуває в спільній частковій власності, визнання права власності на цілий об`єкт нерухомості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2006 року задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» до ОСОБА_1 про виділ у натурі нерухомого майна, що перебуває в спільній частковій власності, визнання права власності на цілий об`єкт нерухомості.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Міністерство інфраструктури України 14 березня 2019 року подало апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2019 року Міністерству інфраструктури України поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2006 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за поданою апеляційною скаргою.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2019 року скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2006 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ВАТ «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» у задоволенні заявлених позовних вимог. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного суду від 22 січня 2020 рокукасаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2019 року, ухвали Запорізького апеляційного суду від 29 березня 2019 року та від 12 квітня 2019 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 14.03.2019 року зазначено, що Міністерство інфраструктури України не брало участі у розгляді справи. Про існування оскаржуваного рішення апелянту стало відомо під час ознайомлення з матеріалами іншої цивільної справи № 2-5616/2006 - 12 лютого 2019 року. Із Єдиного державного реєстру судових рішень скаржник дізнатися про існування рішення не міг, так як воно там відсутнє. Оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, обов`язки та інтереси скаржника без залучення Мінінфраструктури до участі у справі.

За загальним правилом апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження, проте у разі не наведення заявником поважних причин пропущення цього строку, у суду відсутні на це процесуальні повноваження.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Положення частини другої статті 358 ЦПК України дають право суду на поновлення строку на апеляційне оскарження, але не вказують про обов`язок вчинення таких дій.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Враховуючи Постанову Верховного Суду від 21 січня 2020 року у цій справі, тривалість строку, який пропущено, скаржнику слід надати додаткові обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням обставин, які перешкоджали звернутися до суду з апеляційною скаргою у передбачені процесуальним законодавством строки.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ч.3 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства інфраструктури України залишити без руху.

Надати скаржнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2006 року у цій справі із зазначенням обґрунтованих підстав для такого поновлення.

Роз`яснити, що у випадку неподання вказаної заяви у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Кухар