Справа № 310/6202/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Прінь І.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Іскри Оксани Сергіївни, третя особа ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця. Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок і земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Реєстраційному відділу нерухомого майна виконавчого комітету Бердянської міської ради реєструвати право власності на спірний будинок і земельну ділянку за ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» (ідентифікаційний код: 36645230).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 14 серпня 2020 року державний виконавець Іскра О.С. винесла постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, відповідно до якої було передано у власність стягувачу TOB «ІК «ІФГ Капітал» будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і земельну ділянку під ним, який належить йому на праві власності, і склала відповідний акт. На підставі вказаної постанови та акту державного виконавця від 14 серпня 2020 року, TOB «ІК «ІФГ Капітал» наразі може оформити право власності на вищезазначений будинок та розпорядитися ним на власний розсуд, в тому числі, здійснити його відчуження. У разі задоволення його позову TOB «ІК «ІФГ Капітал» втратить законні підстави для оформлення права власності на будинок.

Таким чином, у разі не забезпечення позову, він втратить право власності на будинок, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на його користь, та ефективний захист і поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

З поданої позовної заяви, судом встановлено, що позивач є боржником у зведеному виконавчому провадженні, яке перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Іскри О.С. Тобто ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження боржник, фактично оскаржує рішення державного виконавця, винесені нею під виконання рішення суду. При цьому він звертається до суду із позовною заявою, а не зі скаргою, як це передбачено Розділом VІІ ЦПК України та Розділом Х ЗУ « Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд має право за заявою учасника справи вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Тому просить вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, суд прийшов до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак подана представником позивача заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме:

-заявником не зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3);

-обґрунтування необхідності застосування зазначених у заяві заходів забезпечення позову (п.4);

Позивачем не надано суду інформації з Державного реєстру прав власності на підтвердження належності позивачу або іншій особі нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що земельна ділянка, на яку він просить накласти арешт, належить його сину ОСОБА_2 , який придбав цю земельну ділянку на електронних торгах у 2019 році. Однак ОСОБА_2 з позовом до суду не звертався. Однак жодних обґрунтувань в цій частині заява про забезпечення позову не містить.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову позивачу.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

СуддяІ. П. Прінь