ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5010/20 Справа № 185/5485/19 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "АктаБанк", треті особи: Новокадацький відділ Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Сулейманова Світлана Миколаївна, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , з урахуванням їх уточнень, мотивовані тим, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Головного територіального відділу юстиції у Дніпропетровській області, щодо реалізації 1/2 частини нежитлової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », позивача було незаконно позбавлено права власності на нерухоме майно. Зазначає, що на виконанні у Новокададькому відділі ДВС м. Дніпро Головного ТУЮ у Дніпропетровській області з 15 квітня 2016 року перебувало виконавче провадження № 50838753 з приводу виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, від 09 грудня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 153569,17 грн.. 30 травня 2016 року державним виконавцем було складено акт №51268380 опису та арешту майна, яким було описано нерухоме майно - 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 16 червня 2016 року Експертом було надано звіт з визначення ринкової вартості нерухомого майна: 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому його ринкова вартість встановлена у розмірі 268 000,00 грн.. Державним виконавцем було надіслано заявку на публікацію в СЕТАМ нерухоме майно, відповідно до якої були призначені публічні електронні торги з реалізації нерухомого майна. Результати торгів були оформлені Протоколом № 194853 проведення електронних торгів, відповідно до якого торги не відбулися у зв`язку відсутністю допущених учасників. 06 вересня 2016 року Державним виконавцем було видано лист, яким позивача та Банк було повідомлено про уцінку нерухомого майн, а також те, що 31 серпня 2016 року нерухоме майно було передано на реалізацію лот № 165067. 29 вересня 2016 року - 01 жовтня 2016 року також відбулися повторні торги, результати яких були оформлені Протоколом № 201806, та які не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників. 09 листопада 2016 року - 11 листопада 2016 року також пройшли повторні торги, результати яких були оформлені Протоколом №211147, та які не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників. 22 грудня 2016 року Державним виконавцем було надіслано Банку лист, в якому йому було повідомлено, що нерухоме майно, процедура реалізації якого, була розпочата 10 серпня 2016 року, не продано, у зв`язку з чим, Банку було запропоновано вирішити питання про залишення нереалізованого майна за собою, за вартістю, визначеною експертною оцінкою від 16 червня 2016 року в сумі 268 000,00 грн. Листом від 25 грудня 2016 року Банк погодився з пропозицією Державного виконавця залишити нереалізоване Нерухоме майно за собою. 23 травня 2017 року Державний виконавець звернувся до Банка з пропозицією залишити за собою нереалізоване майно за ціною третіх електронних торгів у розмірі 174 200,00 грн. та висунуто вимогу, щодо сплати на рахунок відділу ДВС різниці у розмірі 18 327,29 грн.. 27 червня 2017 року державним виконавцем було складено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, 06 липня 2017 року державним виконавцем було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, якими Державним виконавцем було передано нерухоме майно у власність Банку. Банком було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Позивач з вищезазначеними діями відповідачів не згоден, вважає, що право власності Банком на нерухоме майно набуте незаконно, так як Звіт про оцінку нерухомого майна підписаний 16 червня 2016 року, втратив свою чинність 16 грудня 2016 року, проте всі необхідні дії, направлені на набуття Банком, державним виконавцем були проведені після спливу строку дійсності Експертної оцінки, а Акт про передачу майна стягувачу взагалі був оформлений через рік, а саме 27 червня 2017 року після проведення оцінки, що дає підстави вважати, що ціна, зазначена у неї ніяким чином не може бути об`єктивною. Нерухоме майно, відповідно до Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 27 червня 2017 року, було передано у власність Банку за сумою 174 200,00 грн., тобто за вартістю третіх електронних торгів, хоча відповідно до Частини 8 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Позивач вважає, що позбавлення його права власності на нерухоме майно відбулося з порушенням закону.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності порушень законодавства України зі сторони державного виконавця при реалізації майна. Крім того, суд вказав, що державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» повідомляв сторони виконавчого провадження про вчинювані ним виконавчі дії, та про реалізацію арештованого майна, його ціну, уцінку та інше, де зі сторони боржника не було заперечень, зауважень, скарг на дії державного виконавця, чи оскарження звіту експерта у встановленому законом порядку. При цьому, суд взяв до уваги рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АктаБанк», Новокодацького відділу ДВС м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсним постанови, акта державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу та скасування права власності, було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірна нерухомість відповідно до Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 27 червня 2017 року, була передана за сумою 174200,00 грн., тобто за ціною меншою, ніж мінімальна ціна, яка передбачена законом. Апелянт зазначає, що Акт не було посвідчено начальником ВДВС, а містив лише підпис державного виконавця, що є безумовною підставою для відмови у реєстрації права власності. Крім того, апелянт зазначає, що державною виконавчою службою був порушений порядок передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, що призвело до заниження ціни, за якою відбулася ця передача та незаконного збагачення відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності порушень законодавства України зі сторони державного виконавця при реалізації майна. Крім того, суд вказав, що зі сторони боржника не було заперечень, зауважень, скарг на дії державного виконавця, чи оскарження звіту експерта у встановленому законом порядку. При цьому, суд взяв до уваги рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним постанови, акта державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу та скасування права власності, було відмовлено.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Дніпропетровського МУЮ (правонаступник - Новокодадький відділ ДВС м. Дніпро Головного ТУЮ у Дніпропетровській обл.) перебувало виконавче провадження № 50838753 з приводу виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 153569,17 грн..

30 травня 2016 року державним виконавцем було складено Акт № 51268380 опису та арешту майна, яким було описано нерухоме майно - 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

30 травня 2016 року державним виконавцем було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

16 червня 2016 року експертом було надано Звіт з визначення ринкової вартості нерухомого майна: 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому ринкова вартість нерухомого майна - була встановлена у розмірі 268 000 грн..

ВДВС було надіслано Заявку на публікацію в СЕТАМ нерухоме майно, відповідно до якої були призначені публічні електронні торги з реалізації нерухомого майна.

Електронні торги, які проходили з 31 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року за реєстрацією лота під № 165067 за ціною 268000,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників. Сторони виконавчого провадження повідомлялися органом ДВС про результати та проведення аукціону.

Електронні торги, які проходили з 29 версеня 2016 року по 01 жовтня 2016 року за реєстрацією лота під № 170749 за ціною 187600,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників.

Електронні торги, які проходили з 09 листопада 2016 року по 11 листопада 2016 року за реєстрацією лота під № 177375 за ціною 174200,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників.

22 грудня 2016 року та 23 травня 2017 року орган ДВС надіслав стягувачу листи з пропозицією залишення нереалізованого майна.

Стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника.

14 червня 2017 року стягувач сплатив на рахунок органу ДВС різницю за нереалізоване майно.

17 червня 2017 року державним виконавцем органу ДВС був складений акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме описаного та арештованого нерухомого майна, яке не реалізувалося через аукціон.

06 липня 2017 року державним виконавцем органу ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50838753.

03 серпня 2017 року приватним нотаріусом було зареєстровано право власності за ПАТ «Актабанк» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 540, виданий 03 серпня 2017 року.

02 липня 2019 року відбулися торги щодо продажу об`єкту нерухомого майна - Ѕ частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про що оформлено протокол електронного аукціону № UА-ЕА-2019-06-11-000085-b.

Переможцем аукціону став ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» (606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05.01.2017 року на підставі 1404-VIII), звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» (606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05.01.2017 року на підставі 1404-VIII), реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження»(606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05.01.2017 року на підставі 1404-VIII), у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Згідно ч. 6 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»(1404-VIII набрав чинності 05.10.2016 року), звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження»(1404-VIII набрав чинності 05.10.2016 року), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Частинами 6, 9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження»(1404-VIII набрав чинності 05.10.2016 року) передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що під час проведення реалізації арештованого майна державний виконавець правильно застосував норми нового ЗУ «Про виконавче провадження», які регламентують новий порядок реалізації арештованого майна, для завершення процедури реалізації та завершення виконавчого провадження в цілому. При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень законодавства України зі сторони державного виконавця, який відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» повідомляв сторони виконавчого провадження про вчинювані ним виконавчі дії, та про реалізацію арештованого майна, його ціну, уцінку та інше, де зі сторони боржника не було жодних заперечень, зауважень, скарг на дії державного виконавця, чи оскарження звіту експерта у встановленому законом порядку.

Крім того, суд першої інстанції вірно взяв до уваги рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АктаБанк», Новокодацького відділу ДВС м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсним постанови, акта державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу та скасування права власності, так як фактично у зазначеній справі вже розглядалося питання про законність виконавчих дій Новокодацького відділу ДВС м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо вказаного майна, а саме: Ѕ частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зазначене рішення суду першої інстанції було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду та Постановою Верховного суду України від 23 жовтня 2019 року ці рішення також залишені без змін.

Доводи апелянта в скарзі про те, що спірна нерухомість відповідно до Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 27 червня 2017 року, була передана за сумою 174200,00 грн., тобто за ціною меншою, ніж мінімальна ціна, яка передбачена законом, а також те, що державною виконавчою службою був порушений порядок передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, що призвело до заниження ціни, за якою відбулася ця передача та незаконного збагачення відповідача, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки передача нереалізованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу була проведена у червні 2017 року, а тому правильним є висновок суду першої інстанції, що така виконавча дія проведена з дотримання вимог ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII й майно передано стягувачу за ціною третіх електронних торгів.

Колегією суддів не встановлено порушень під час вчинення виконавчих дій з реалізації спірної нерухомості, оскільки правовідносини з реалізації арештованого майна та подальшого його передачі стягувачу повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення виконавчих дій.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарги без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачена апелянтом сума судового збору за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко