КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5366/2020 Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 757/13263/16-ц

01 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Шевченко Олени Володимирівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року, ухваленого під головуванням судді Гладун Х.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено.

Визначено позивачу ОСОБА_2 додатковий строк у 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 17 липня 2019 року представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвокат Шевченко Олена Володимирівна надіслала до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року.

Також, подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року, в якому посилаючись на те, що апелянт не брала участі у розгляді справи, оскільки не була залучено судом першої інстанції до її розгляду, просила поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Шевченко Олени Володимирівни залишено без руху, надано десятиденний строк для подання на адресу Київського апеляційного суду заяви, в якій вказати коли ОСОБА_1 дізналася про оскаржуване рішення та/або отримала його копію, з відповідними доказами на підтвердження таких обставин (за наявності).

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2020 року Київським апеляційним судом направлено особі, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та її представнику адвокату Шевченко Олені Володимирівні копію ухвали Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 126).

27 лютого 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила залишити без розгляду її позовну заяву від 18.07.2019 року по справі №757/13263/16-ц та повернути їй сплачений судовий збір в сумі 826,80 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого судового збору відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, 03 березня 2020 року Київським апеляційним судом направлено ОСОБА_1 копію ухвали Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого судового збору, проте вказане поштове відправлення 10 квітня 2020 року повернулося до Київського апеляційного суду, з відміткою про причини невручення його адресату - «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 132, 133).

Згідно матеріалів справи, поштове відправлення з копією ухвали Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху повернулося 14 травня 2020 року до Київського апеляційного суду, з відміткою про причини невручення його адресату - «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 134, 135).

19 травня 2020 року Київським апеляційним судом повторно направлено ОСОБА_1 копію ухвали Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 136).

З матеріалів справи вбачається, що копію Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року, ОСОБА_1 особисто отримала 01 червня 2020 року (а.с. 137).

11 червня 2020 року Київський апеляційний суд у відповідь на заяву ОСОБА_1 за Вх. №53928 від 10 червня 2020 року повторно направив ОСОБА_1 копію ухвали суду від 02 березня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про залишення без розгляду позовної заяви та повернення сплаченого судового збору, проте вказане поштове відправлення 22 липня 2020 року повернулося до Київського апеляційного суду, з відміткою про причини невручення його адресату - «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 142, 143).

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX.

Підпунктом 3 пункту 12 розділу І вказаного Закону внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред'явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 та до 22 травня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500, до 31 серпня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ, яким внесені зміни, зокрема у пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний 20-денний строк закінчився 06 серпня 2020 року включно.

У встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року строки, недоліки апеляційної скарги, не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог даної ухвали, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що ОСОБА_1 чи її представник не виконали вимог ухвали Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року протягом встановленого судом строку, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Шевченко Олени Володимирівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Шевченко Олени Володимирівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року, ухваленого під головуванням судді Гладун Х.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: