КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6441/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Ул'яновська О.В.
759/5243/19 Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення з квартири та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

У березні 2019 року позивач пред`явив позов до відповідача, у якому просив виселити останнього із квартири за адресою: АДРЕСА_1 разом із іншими особами, які проживають в ній; визнати відповідача таким, що втратив право користування указаною квартирою. Зазначав, що 29.08.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 707/К купівлі-продажу майнових прав, за яким Продавець/Первісний кредитор відступив шляхом продажу Покупцю/Новому кредитору право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №49.28/29/С-П-05 від 21.10.2005 року, іпотечним договором №33/29/П/3-05 від 21.10.2005 року, посвідченим ПН КМНО Чернокур О.М., зареєстрованим в реєстрі за №3931, укладеними між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , право вимоги за якими перейшло до AT «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та AT «Дельта Банк», посвідченого ПН КМНО Шевченко Д.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1441. Через невиконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору, новим кредитором ОСОБА_3 , 29.12.2018 було реалізовано предмет іпотеки на підставі статті 38 ЗУ «Про іпотеку», таким чином, починаючи з 29.12.2018 року він (позивач) є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.B., за реєстровим номером 3018. Він письмово звернувся до відповідача з проханням добровільно виселитись та знятись з реєстрації в місячний термін з моменту отримання такого повідомлення, яке останнім було отримано 17.01.2019 року, тобто, включно до 17.02.2019 року відповідач повинен був добровільно виселитись з квартири разом з своєю сім`єю та вчинити відповідні дії щодо зміни місця своєї реєстрації, однак станом на момент звернення до суду відповідач не вчинив вищезазначених дій та продовжує проживати у спірній квартирі, чим порушує його права, а також створює перешкоди в користуванні майном, яке належить позивачу на праві власності.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 . У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .. Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, чим позбавив його права надати свої пояснення та докази. Позивач замовчував інформацію про те, що торги по відчуженню права вимоги від банку до фізичних осіб на час ухвалення рішення були оскаржені та відкрито судове провадження у Печерському районному суді м. Києва. Суд задовольнивши вимоги про його виселення зі спірної квартири, врахував лише ту обставину, що не була виконання вимога позивача про виселення у місячний строк, не врахувавши відсутність будь-яких доказів про його проживання за вказаною адресою. Уважає спір надуманим, а відтак безпідставність рішення про його виселення та стягнення з нього на користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу.

При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що 21.10.2005 року між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №49.28/29/С-П-05, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000 доларів США 00 цен. на споживчі цілі на строк до 19.10.2029, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, які визначені у цьому договорі (а.с. 9-12).

Також в якості забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору №49.28/29/С-П-05 від 21.10.2005 року між ВАТ «Кредипромбанк» та ОСОБА_1 укладено 21.10.2005року іпотечний договір №33/29/П/3-05 предмет іпотеки за цим договором: квартира АДРЕСА_2 (а.с. 13-15).

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», зареєстровано в реєстрі №1441 було передано право вимоги останньому за кредитним договором №49.28/29/С-П-05 від 21.10.2005 боржник ОСОБА_1 (а.с. 18-21).

29.08.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір №707/К купівлі-продажу за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому (а.с. 5-7).

29.08.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, зареєстрованого в реєстрі №1877 посвідченого ПН КМНО Кондрою Л.В. на умовах цього договору, договору №707/К купівлі-продажу майнових прав від 29.08.2018 та на підставі протоколу електронного аукціону №UA-EA-2018-06-26-000053-b від 16.08.2018 електронного майданчику, через який надано найвищу цінову пропозицію (а.с. 16, 17).

Так, згідно звитягомз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.01.2019 ІНВ: 152564869 ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер р/№3018, виданий 29.12.2018 ПН КМНО Кондрою Л.В. (а.с. 22).

ОСОБА_2 надіслав на адресу відповідача ОСОБА_1 прохання виселитися та знятись з реєстрації місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в місячний термін з моменту отримання даного повідомлення, а також просив не чинити перешкоди у користуванні квартирою (а.с. 23, 24), зазначене повідомлення відповідачем було отримано 17.01.2020 (а.с. 25).

Тобто, включно до 17.02.2019 відповідач повинен був добровільно виселитись зі спірної квартири разом з своєю сім`єю та вчинити відповідні дії щодо зміни місця своєї реєстрації.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції установив та виходив з того, що останній є власником квартири АДРЕСА_2 , та має право на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, у позивача виникло право подачі позову до суду про примусове виселення відповідача із належної йому квартири.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Звернувшись з даним позовом до суду, ОСОБА_2 зазначав, що відповідач, продовжуючи проживати у належній йому на праві власності квартирі порушує його права, а також створює перешкоди в користуванні майном.

При цьому на підтвердження позову додав лише копії зазначених вище документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звернувшись з даним позовом, ОСОБА_2 будь-яких доказів, на підставі яких суд міг би встановити наявність перешкод з боку відповідача у його вселенні до квартири АДРЕСА_2 , не надав та на наявність таких не вказав, не надавши докази і того, що ОСОБА_1 взагалі проживає у вказаній квартирі, унаслідок чого відсутні правові підстави вважати, що права ОСОБА_2 порушені відповідачем.

Крім того, правочин, на підставі якого позивач став власником квартири АДРЕСА_2 , оспорені відповідачем.

Проте на зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, унаслідок чого неправильно вирішив дану справу.

На підставі викладеного рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим, унаслідок чого воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 рокускасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення з квартири та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзалишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук