Провадження 2-з/522/494/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю осіб, які можуть набути статусу учасників справи: відповідач ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду 31.08.2020 року надійшла заява представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» адвоката Зарецького І.І., згідно якої просив розглянути заяву про забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 106,6 кв.м., житловою: 53,4 кв.м., та яка на даний час належить на праві приватної власності новому власнику ОСОБА_1 ..

В обґрунтування заяви зазначено, що 14.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №014/79790/74/79905, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі: 395850,00 дол. США строком до 14.08.2027 оку, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,25% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань, що витікають із умов Кредитного договору , №014/79790/74/79905, 14 серпня 2007 року між Банком та громадянином України ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку Банку: майнові права на квартиру за будівельним номером: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на 9-10 поверсі в секції номер 2 багатоповерхового житлового будинку із паркінгом та групою адміністративно громадських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 178,66 кв.м., разом з усіма її приналежностями та поліпшеннями, які можуть виникнути в результаті переобладнання/перепланування, реконструкції та/або добудови або на інше новозбудоване майно, яке стане власністю Іпотекодавця внаслідок виконання ТОВ «ЮНІК» своїх зобов`язань за Договором № ВС5/Р-1 про інвестування, укладеного між ТОВ «ЮНІК» та ПП «Прогресс-Риелт» від 01.11.2005 року, та за Договором № ВС/Р-50 про інвестування від 12.01.2006 року, з Додатковою угодою від 09.08.2007 року до Договору № ВС/Р-50 про інвестування від 12.01.2006 року, укладеного між ПП «Прогрес-Риелт» та Іпотекодавцем від 12.01.2006 року.

Згідно умов п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти були видані на: інвестування квартири за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться на 9-10 поверсі в секції 2, загальною площею 178,66 кв.м.

Всупереч вимогам п.3.3., п.5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим АТ «Райффайзен Банк Аваль» наразі змушений звернутись до суду з позовом, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У ході отримання інформації щодо стану своїх майнових прав на Предмет іпотеки, Банку стало відомо, що на підставі Договору №ВС/Р-50 від 12.01.2006 року, додаткової угоди від 29.12.2008 року, акту приймання передачі від 29.02.2008 року ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності від 30.12.2009 року, серія: НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, вбачається, що майнові права, які надавалися в якості забезпечення Банку, були зареєстровані у встановленому законом порядку та трансформувалися в об`єкт нерухомості, власником якого на той момент був ОСОБА_2 . Також Банку стало відомо, що зазначена квартира перейшла у власність третій особі ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу №811 від 17.02.2012 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю.

Банк згоди на вилучення записів з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не надавав, кредитна заборгованість на момент продажу предмета іпотеки Боржником погашена не була. У зв`язку з вказаними діями, Іпотекодержатель позбавлений можливості задоволення своїх вимог за Кредитним договором, так як заставне майно оформлено на особу, яка не має жодного відношення до нього.

Зважаючи на дії Позичальника, які свідчать про його намір уникнути від сплати кредитної заборгованості про зо свідчить незаконне відчуження квартири АДРЕСА_1 , заявник вважає за необхідне клопотати перед судом перед судом вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заборгованість Позичальника є суттєвою та становить 986920,89 дол. США (без урахування заборгованості по пені), а обставини, що породили виникнення заборгованості вказають на неплатоспроможність Боржника.

Щодо зустрічного забезпечення заявник зазначив, що відсутні обставини для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову не може, навіть потенційно спричинити збитків відповідача або третім особам, та очевидно не спричинить не відновлювальної шкоди відповідача або третім особам.

В судове засідання 04.09.2020 року представник заявника не з`явився.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 08.09.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд прийшов до висновку про його задоволення.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом майбутнього позову є вимога про захист порушеного права шляхом визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/79790/74/79905 від 14 серпня 2007 року у порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, беручи до уваги предмет майбутнього спору та підстави, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо забезпечення позову в обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів заяви вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом арешту майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ?я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 89, 149-153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 100,6 кв.м., житловою площею: 53,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

При цьому суд роз`ясняє, що згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. У разі не здійснення заявником таких процесуальних дій, будуть підстави для скасування заходів забезпечення позову згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 08.09.2020 року.

Суддя Донцов Д.Ю.