Справа № 182/8404/19
Провадження № 2/0182/569/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2019 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона з березня 2011 року по квітень 2012 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . Він є батьком її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа № 2/0426/3202, виданого 25.05.2012 року, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.06.2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів виконавчого провадження № 33466158, відкритого з виконання виконавчого листа № 2/0426/3202, виданого 25.05.2012 року їй стало відомо, що відповідач виїздив за межі України на заробітки, однак аліменти належним чином не сплачував, згодом був обмежений у праві виїзду за межі України, з`являвся до відділу ДВС та дав пояснення про те, що не працює, не отримує пенсії, тому можливості сплачувати аліменти не має.

У зв`язку з невиконанням обов`язку зі сплати аліментів, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2019 року складає 107 732,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів по вказаному виконавчому листу.

У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України нею здійсненорозрахунок неустойки, яка заперіод з 01.01.2018 року по 01.12.2019 року становить 179 162,00 грн.

За таких підставзвернулася до суду з данимпозовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 179 162,00 грн.

Ухвалою про відкриття провадження від 02.01.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу та третій особі був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Копію зазначеної ухвали з доданими до неї документами було направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України, направлено третій особі за її місцезнаходженням.

До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений відповідачу у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с. 20). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

На підставі виконавчого листа № 2/0426/3202, виданого 25.05.2012 року, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.06.2012 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6).

Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам проведеним державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області А.О. Ковальчук, згідно якого станом на 31.10.2019 року загальна заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2/0426/3202, виданого 25.05.2012 року Нікопольським міськрайонний судом становить 107732,51 грн. (а.с. 7-8).

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів в розмірі107732,51 грн. станом на 31.10.2019 року.

Належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача або внаслідок незалежних від нього обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2017 р., було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів.

Згідност.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц визначено, що «статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України невстановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів про строчення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Дану позицію висловила Палата Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Також аналогічна позиція міститься у постанові Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинен виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їхсплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки (пені) за період з січня 2018 року по 01.12.2019 року розрахований відповідно діючих норм законодавства та складає 179162,00 грн.

Однак, відповідно до статті 196 СК України передбачено що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості по аліментам складає 107732,51 грн, а розрахована пеня значно перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 100% заборгованості, що складає суму 107732,51 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1077,33 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження - Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Отаманська, буд. 2) про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2/0426/3202, виданим Нікопольським міськрайонний судом 25.05.2012 року в сумі 107732,51 грн. (сто сім тисяч сімсот тридцять дві грн. 51 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1077,33 грн. ( одна тисяча сімдесят сім грн. 33 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева