Дата документу 02.09.2020 Справа № 310/625/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/625/20Головуючий у 1-й інстанції Білоусова О.М.
Пр. № 22-ц/807/1909/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-6), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором договором б/н від 03.12.2018 року станом на 08.12.2019 року у розмірі 12276,88 грн., яка складається з: 7711,09 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 00,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 7711,09 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 2330,29 - заборгованості за простроченими відсотками; 1174,70 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 00,00 грн. - пені, 00,00 - комісії, штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 560,80 грн. (процентна складова), від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2102,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Білоусову О.М. (а.с. 43).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 47) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року (а.с. 83-84) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за договором б/н від 03 грудня 2018 року станом на 08 грудня 2019 року в розмірі 7711,09 грн., а також судовий збір в розмірі 1322,01 грн., а всього 9033,10 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 92-102) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, відсотків по ст. 625 УК України та штрафу, задовольнити вимоги Банку у цій частині, і іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 103).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 12 травня 2020 року (а.с. 107), справу призначено до апеляційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 109).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу Банку у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Крім того, суддя-доповідач перебувала на лікарняному у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року включно, а у період з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року - у відпустці (а.с. 126).

Також, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України вказаного Закону № 540-IX, якій набрав чинності з 02 квітня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку частково у цій справі, керувався ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, враховував правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог Банку у цій справі лише в частині їх задоволення.

Оскільки, згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надав копію Анкети - Заяви від 03.12.2018 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписувала вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримувала в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що вона отримала від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Згідно вказаного розрахунку заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідач від АТ КБ «ПриватБанк», складає 7711,09 грн.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 7711,09 грн.

Судом встановлено, що вказана Анкета-Заява не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку» (а.с. 16-32).

Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цоьму документі, зокрема щодо розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 03.12.2018 р.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками та штрафам суд вважає за необхідне відмовити.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1322,01 грн. (2102,00 : 7711,09 = 1,59; 2102,00 : 1,59 = 1322,01).

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що вищезазначений кредитний договір сторін - Банку та ОСОБА_1 № б/н від 03.12.2018 року є договором приєднання (ст. 634 ЦК України) і складається не лише із анкети - заяви позичальника ОСОБА_1 від 03.12.2018 року (а.с.13-14), Тарифів (а.с. 15), Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.16 зворот - 32), а також заяви ОСОБА_1 , як споживача, від 03.12.2018 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, Универсальна ГОЛД» з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення із всіма Умовами кредитування, зокрема: типом картки, пільговим періодом, валютою, ставками процентів, пені, комісії, штрафів, процентної ставки, яка використовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (ст. 625 ЦК України) тощо (копія а.с. 97-100- доданої Банком до його апеляційної скарги у цій справі та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 367 ч.ч. 2,3 ЦПК України, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку), з якими відповідач погодилась у повному обсязі та які у тому числі містять умови, ставки, порядок тощо нарахування Банком позичальнику процентів, пені, комісії та штрафів процентної ставки, яка використовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту (ст. 625 ЦК України) тощо.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тому, суд першої інстанції мав виходити у цій справі, з презумпції правомірності правочину - вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу умов вищезазначеного кредитного договору Банк мав право змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт за рішенням Банку, на що відповідач дав згоду, підписавши вищезазначену анкету-заяву (а.с. 13-14) та заяву споживача про умови кредитування від 03.12.2018 року (а.с. 97-100).

Найменування Банку з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно із рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 (Статут, копія а.с. 39 зворот).

Встановлено, що відповідач користувалась вищезазначеним кредитом, наданим Банком, але належним чином не виконував своїх зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував нараховані йому Банком платежі, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача перед Банком (а.с.10-12), доданим до позовної заяви Банку у цій справі, який при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи є належним допустимим доказом у цій справі.

Відповідачем не спростовано факту отримання грошових коштів від Банку за вищезазначеним кредитним договором у цій справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в результаті порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору б/н від 03.12.2018 року, Банк мав право на нарахування відповідачу у цій справі заборгованості за кредитним договором станом на 08.12.2019 року у вигляді тіла кредиту, відсотків, відсотків в порядку ст. 625 ЦК України, пені та штрафів, враховуючи строк дії вищезазначеного договору сторін, який відповідає строку дії картки відповідача - до 01/23 року (а.с. 123 - довідка про строк дії картки, додана Банком до апеляційної скарги у цій справі, яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку у цій справі).

Банк у цій справі просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2018 року станом на 08.12.2019 року у розмірі 12276,88 грн., яка складається з: 7711,09 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 00.00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 7711,09 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 2330,29 - заборгованості за простроченими відсотками; 1174,70 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 00,00 грн. - пені, 00,00 - комісії, штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 560,80 грн. (процентна складова) (а.с. 2-6), від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється.

Відповідачем не надано у матеріали цієї справи контррозрахунку заборгованості, вищезазначений розрахунок Банку відповідачем не спростований у цій справі належними, допустимими доказами.

Належні, допустимі докази того, що відповідач у добровільному порядку погасила вищезазначену заборгованість за договором перед Банком у добровільному порядку станом на час її розгляду судом першої інстанції чи перегляду останньої апеляційним судом у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове рішення, позов Банку задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2018 року станом на 08.12.2019 року у розмірі 12276,88 грн., яка складається з: 7711,09 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 00.00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 7711,09 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 2330,29 - заборгованості за простроченими відсотками; 1174,70 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 00,00 грн. - пені, 00,00 - комісії, штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 560,80 грн. (процентна складова).

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги та позову Банку у цій справі при вищевикладених обставинах, останній має право на компенсацію за рахунок відповідача судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 5255,00 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений Банком за подачу позову до суду першої інстанції 2102,00 грн. (а.с. 1) + судовий збір, сплачений Банком за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду 3153,00 грн. (а.с. 96).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове рішення.

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2018 року станом на 08.12.2019 року у розмірі 12276,88 грн., яка складається з: 7711,09 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 00.00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 7711,09 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 2330,29 - заборгованості за простроченими відсотками; 1174,70 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 00,00 грн. - пені, 00,00 - комісії, штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 560,80 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5255,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 02.09.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.