Дата документу 23.01.2020 Справа № 554/5010/19
Провадження № 2/554/461/2019
23 січня 2020 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки,
05.06.2019 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки.
Оскільки відповідач шкоду в добровільному порядку не відшкодовує, позивач змушений був звернутися до суду з указаним позовом.
Ухвалою від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу на 12.07.2019 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.
01.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про виклик в судове засідання, які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
На підставі ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суддя вирішила розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи вказані обставини та те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя прийшла до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований у ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» (на теперішній час - ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія»). За полісом визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у 100000,00 грн.; розмір франшизи визначено в 500,00 грн.
03.11.2016 року близько 20 год. 05 хв. у місті Полтаві по вул. Київське шосе водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2016 року. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП.
Згідно висновку № 02-05 від 18.05.2018 р. судової автотоварознавчої експертизи вартість
матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , на дату дослідження 03.11.2016 р. з урахуванням зносу складає 126329,09 грн.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2018 року, додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року, залишеними без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, стягнуто з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 63429,66 грн.

Відповідно до страхового Акту № 1617/1 від 16.05.2019 року позивачу сплачено за рішенням суду Октябрського районного суду м. Полтави від 25.10.2018 року суму страхового відшкодування у розмірі 63429 грн. 66 коп.

Постановою Верховного суду від 11.09.2019 року вказані рішення Октябрського районного суду м. Полтави та Полтавського апеляційного суду скасовані, справу № 554/4353/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним.

Так, за загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Сумою страхового відшкодування, яка виплачена страховою компанією на проведення відновлювального ремонту автомобіля позивача не було відшкодовано в повному обсязі завдану йому матеріальну шкоду в сумі 126329,09 грн.

Отже, ураховуючи ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну, згідно з полісом № АІ/9652628 у розмірі 100000,00 грн., а також суму фактично виплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн., з відрахованим розміром встановленої полісом франшизи 500,00 грн., різниця між фактичним розміром шкоди, який складає 126329,09 грн., і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 26829,00 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

З огляду викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у справі відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної безпеки, в сумі 26829,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

2.Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко