Провадження № 2/750/184/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі позивача, представника відповідачів Кураш А.М., представника третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради Гергель А.Є.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити певні дії, треті особи Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, Чернігівський базовий медичний коледж Чернігівської обласної ради,

в с т а н о в и в:

22.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання за позивачем права на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,8 кв.м. та зобов`язати Управління комунального майна Чернігівської обласної ради вжити заходів щодо приватизації (передачі у власність позивачу) житлового приміщення у гуртожитку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,8 кв.м згідно з Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396.

У судовому засідання позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідачів заперечував проти позову та наддав суду відзив по справі в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи Чернігівський базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.08.1981 року працювала медичною сестрою в обласній дитячій лікарні, що підтверджується копією трудової книжки.

На підставі направлення, виданого за підписом головного лікаря та голови профспілкового комітету обласної дитячої лікарні, позивачу було надано для проживання кімнату АДРЕСА_2 в гуртожитку медичних працівників за адресою АДРЕСА_3 , в якій 15.01.1985 року вона була зареєстрована згідно чинного законодавства, що підтверджується відповідним записом у паспорті позивача.

Вищевказаний гуртожиток прийнятий в експлуатацію на підставі акта державної комісії, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської Ради народних депутатів від 02.07.1984 року № 346, та передано на баланс адміністрації обласної дитячої лікарні, що підтверджується архівною довідкою, виданою Чернігівською міською радою 18.02.2014 року за №90/18-54.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.12.2008 року № 354 доручено Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації оформити свідоцтво про право власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області на гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

19 грудня 2008 року Чернігівським МБТІ зареєстровано за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області право комунальної власності на зазначений гуртожиток на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 грудня 2008 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.

У зв`язку із зміною поштової адреси гуртожитку та нумерації кімнат в ньому, 24 квітня 2012 року позивача знято з реєстрації місця проживання за вказаною адресою і того ж дня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

23.02.2017 року рішенням Чернігівської обласної ради №31-8/УІІ припинено право та вилучено з оперативного управління комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівська обласна дитяча лікарня» будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та передано її в оперативне управління навчальному закладу Чернігівський базовий медичний коледж Чернігівської обласної ради.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2017, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у справі №825/519/17, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі; визнано протиправним та скасовано рішення Чернігівської обласної ради від 23.02.2017 № 31-8VІ «Про передачу в отеративне управління навчальному закладу «Чернігівський базовий медичний коледж» Чернігівської обласної ради будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 Чернігів АДРЕСА_6 П АДРЕСА_7 Осипенко, АДРЕСА_3 а».

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року скасовано; провадження в адміністративній справі закрито. У своїй постанові Верховний Суд дійшов висновку, що даний спір є цивільно- правовим, адже виник між Чернігівською обласною радою, яка здійснює управління гуртожитком від імені його власників, та мешканкою цього гуртожитку ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням житлових прав останньої, і захист таких прав у суді має відбуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2018 у справі № 750/7326/18, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2018, цивільний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення Чернігівської обласної ради «Про передачу в оперативне управління навчальному закладу «Чернігівський базовий медичний коледж» Чернігівської обласної ради будівлі, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. П.Осипенко, 2а, від 23 лютого 2017 року.

Гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2008 року, виданого рішенням виконкому Чернігівської міської ради № 354 від 15.12.2008 року та на сьогодні перебуває в оперативному управлінні комунального навчального закладу «Чернігівський базозий медичний коледж» Чернігівської обласної ради.

Відповідно до частини третьої статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами статей 1,6, 9, 61 ЖК УРСР, а також статті 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені статтею 64 ЖК УРСР права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі №6-125цс12.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно із ч.4 ст.146 ГК України кожний громадянин України, крім випадків, встановлених законом, має право на придбання державного майна в процесі приватизації в порядку, встановленому законом.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей |та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційно: господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Таким чином, перебування спірного гуртожитку в оперативному управлінні будь-якого суб`єкта господарювання не впливає на правомочності органу місцевого самоврядування як власника гуртожитку розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти та майно і майнові права, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності.

Керуючись статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представлявляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ст. 143 Конституції України, п.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі, виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності в оренду, продавати і купувати, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються в оренду.

Зокрема, відповідно до змісту статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішуються такі питання: щодо управління об`єктами спільної власносності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових пра: мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється діл цього закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, пю перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» після прийняття гуртожитку у власність територіально: громади згідно з цим Законом місцева рада приймає в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого використання, а саме:

- залишити цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток» та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. У цьому випадку здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно із Законом;

- надати цілісному майновому комплексу статус «соціальне житло» та не дозволяти приватизацію його жилих приміщень. У цьому випадку приватизація житлових приміщень гуртожитку не здійснюється (у тому числі й у випадках, передбачених цим Законом), а колишнім законним мешканцям гуртожитку, за їх згодою, надається відповідне соціальне або інше житло;

- перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;

- знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку та вжити заходів щодо будівництва на звільненій земельній ділянці соціального житла або продажу земельної ділянки на аукціоні згідно із земельним законодавством. У цьому випадку рада, одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;

- знести колишній гуртожиток (відповідний цілісний майновий комплекс) та вивільнити земельну ділянку з наступним її продажем на аукціоні. У цьому випадку особи, на яких поширюється дія цього Закону, підлягають переселенню в інше придатне для проживання людей житло, що належить на праві власності або на праві користування відповідній місцевій раді. Таким особам, за їх згодою, виконавчим органом місцевої ради може бути видана грошова компенсація за взяття ними (їх сім`ями) житла в оренду на певний строк (але не більше одного року). Розмір і порядок видачі зазначеної компенсації визначає кожна місцева рада самостійно відповідно до вимог чинного законодавства та виходячи із власних можливостей.

Спірний гуртожиток у власність місцевої територіальної громади, якою за визначенням наданим в статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» може бути лише Чернігівська міська рада, а не Чернігівська обласна рада, не передавався і прийняття рішення про надання дозволу на приватизацію його житлових приміщень перебуває виключно у дискреційних повноваженнях місцевої ради.

Аналогічна правова позиція підтримується і рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2017 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року у справі 750/2176/17.

Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Таким чином, передача в приватну власність кімнат у гуртожитку, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

На сьогодні обласною радою не визначено органу приватизації об`єктів житлового фонду.

На дванадцяту сесію обласної ради сьомого скликання вносився проект рішення, яким пропонувалося наділити функціями та повноваженнями у сфері приватизації житла спеціально уповноважений орган обласної ради з питань управління майном комунальної власності області - управління комунального майна обласної ради.

Однак, під час розгляду даного питання постійною комісією обласної ради з питань охорони здоров`я, соціального захисту населення та у справах учасників АТО внесено пропозицію про виключення в управління повноважень у сфері приватизації житлового фонду. За результатами голосування депутатами підтримано пропозицію цієї комісії.

Додаткових рішень з питань уповноваження комунальних закладів на вчинення дій пов`язаних з приватизацією обласною радою не приймалося.

Таким чином, згідно з наданими повноваженнями відповідно до Положення про управління комунального майна Чернігівської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради сьомого скликання від 28 березня 2018 року № 70-12Л/ІІ, основними завданнями Управлінням є: забезпечується ефективне управління та використання об`єктів комунальної власності області; реалізація регіональної політики у сфері управління та розпорядження майном комунальної власності; забезпечується надходження до обласного бюджету коштів за рахунок передачі майна в оренду та відчуження майна комунальної власності області; здійснюється заходи у сферах державної реєстрації нерухомого майна, оцінки та страхування майна комунальної власності.

Функціями та повноваженнями у сфері приватизації житлового фонду управління не наділено.

23 лютого 2017 року рішенням обласної ради № 31-8/VІІ «Про передачу в оперативне управління навчальному закладу «Чернігівський базовий медичний коледж» Чернігівської обласної ради будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 » було передано гуртожиток в оперативне управлінні навчальному закладу «Чернігівський базовий медичний коледж».

Гуртожиток переданий для забезпечення лікарів-інтернів та студентів Чернігівського базового медичного коледжу житловими приміщеннями, а також використання нежитлових приміщень у навчальному процесі.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Державної кримінально-виконавчі служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, системи цивільного захисту та державних навчальних закладів.

Рішення Чернігівської обласної ради від 23 лютого 2017 року №31-8/VІІ «Пре передачу в оперативне управління навчальному закладу «Чернігівський базовий медичний коледж» Чернігівської обласної ради будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 Чернігів, АДРЕСА_8 . П АДРЕСА_7 Осипенко АДРЕСА_3 » є ненормативним актом, приписи якого звернені до окремо визначених юридичних осіб, засновником яких є обласна рада.

Зокрема, на підставі даного рішення виникли відповідні суб`єктивні права та обов`язки: комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласні дитяча лікарня» та навчального закладу «Чернігівський базовий медичний коледж» Чернігівської обласної ради.

Вразане рішення обласної ради в установленому порядку було виконано, згідно актів приймання-передачі майно передано від комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» до навчального закладу «Чернігівський базовий медичний коледж»; внесені відповідні зміни до договорів на закріплення майна комунальної власності області на праві оперативного управління, що укладені із даними закладами, а також зареєстровано право оперативного управління спірним гуртожитком за КНЗ «Чернігівський базовий медичний коледж».

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити певні дії, треті особи Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, Чернігівський базовий медичний коледж Чернігівської обласної ради, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити певні дії, треті особи Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, Чернігівський базовий медичний коледж Чернігівської обласної ради, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 21.02.2020.

Суддя Л.В. Карапута