ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1516/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/1827/13-ц Категорія: на ухвалу Гончаренко Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Чуйко А.В.

учасники справи:

заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Суалохін»;

боржник ОСОБА_1 ;

заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал»;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суалохін» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Суалохін» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» у виконавчому провадженні по цивільній справі №694/1827/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2013 року у справі №694/1827/13-ц було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредиту №10-29/4658 від 16 листопада 2007 року. На виконання рішення суду видано виконавчий лист (дублікат) від 14 грудня 2017 року.

Повним правонаступником усіх прав, обов`язків та майна ПАТ «Укрсоцбанку» з 15 жовтня 2019 року стало Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

25 червня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 003/20-Ф, за яким Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредиту

25 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» уклало із Товариством з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» Договір відступлення права вимоги №ПВ- 250620/1 відповідно до якого ТзОВ «Суалохін» отримує право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредиту №10-29/4658 від 16 листопада 2007 року.

Враховуючи наведене, заявник просив замінити стягувача у вказаному виконавчому провадженні на ТОВ «СУАЛОХІН».

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2020 року заяву задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні у справі № №694/1827/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту з ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» на ТОВ «СУАЛОХІН».

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить змінити ухвалу суду, виклавши пункт другий резолютивної частини в наступній редакції: «замінити стягувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 694/1827/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту».

В апеляційній скарзі вказує, що стягувачем у цивільній справі № 694/1827/13-ц є акціонерне товариство «Альфа-Банк», тому суд повинен був замінити стягувача у виконавчому провадження саме АТ «Альфа-Банк», а не ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ».

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ТОВ «СУАЛОХІН» надіслало на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд справи без участі представника Товариства та повідомило про відсутність заперечень проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаського області від 20 грудня 2013 року у справі №694/1827/13-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, та стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 10-29/4658 від 16 листопада 2007 року в сумі 3 907 802 грн.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у виконавчому провадженні № 56330995 у даній справі на акціонерне товариство «Альфа-Банк» (т. 2 а.с. 91-92).

25 червня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 003/20-Ф, за яким Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредиту.

25 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» уклало із Товариством з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» Договір відступлення права вимоги №ПВ-250620/1 відповідно до якого ТОВ «Суалохін» отримує право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредиту №10-29/4658 від 16 листопада 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву ТОВ «СУАЛОХІН», суд першої інстанції вважав, що новим кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 є вказане Товариство.

Однак замінюючи стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» на ТОВ «СУАЛОХІН», суд першої інстанції не врахував, що ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» не є стягувачем у виконавчому провадженні у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити ухвалу суду першої інстанції та замінити стягувача АТ «Альфа-Банк» на ТОВ «СУАЛОХІН».

Разом з тим, відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду зі заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, ТОВ «СУАЛОХІН» просило замінити стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» та ТОВ «СУАЛОХІН».

Отже суд позбавлений можливості самостійно здійснювати заміну стягувача у вказаному виконавчому провадженні з АТ «Альфа-Банк» на ТОВ «СУАЛОХІН».

Крім того колегія суддів враховує, що АТ «Альфа-Банк», яке є стягувачем у виконавчому провадженні, не було залучене до участі у розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «СУАЛОХІН» про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ПРОФКАПІТАЛ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СУАЛОХІН» у виконавчому провадженні по цивільній справі № №694/1827/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 08 вересня 2020 року