Провадження № 2/234/449/20
29 січня 2020 року місто Краматорськ
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Краматорського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 22.07.1983 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з липня 2014 року погіршилося, сімейні відносини з цього часу припинені через відсутність порозуміння, протилежність характерів, психологічну несумісність, різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.
Ухвалою Краматорського міського суду від 04.11.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду та у справі було відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Краматорського міського суду від 24.12.2019 року за результатами проведення підготовчого судового засідання справа була призначена до розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у судовому засіданні у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, був не проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи думку позивача, суд,
Сторони Антонови 22 липня 1983 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з липня 2014 року погіршилося, сімейні відносини з цього часу припинені через відсутність порозуміння, протилежність характерів, психологічну несумісність, різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам одного з подружжя. Заява відповідає дійсній волі позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 81, 200, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований 22.07.1983 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2182.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Краматорського міського суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков