Постанова

Іменем України

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 641/5898/17

провадження № 61-1427св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна казначейська служба України, головне управління Національної поліції в Харківській області, Харківське міське управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратура Харківської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в складі колегії суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Тичкової О. Ю.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Державної казначейської служби України, ГУ НП в Харківській області, Харківського МУ ГУ МВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратури Харківської області про визнання дій незаконними і протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 червня 2013 року щодо ОСОБА_1 дільничним інспектором Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 неправомірно складено протокол № 001793 про адміністративне правопорушення за її відсутності, на змінене нею два роки до цього прізвище та направлений для розгляду до суду. У липні 2013 року позивач отримала повістку про виклик до Комінтернівського районного суду м. Харкова по адміністративній справі № 641/6450/13-п на 08 серпня 2013 року. На її звернення до прокуратури Комінтернівського району м. Харкова вона отримала відповідь від 30 серпня 2013 року № 22-29-34-13, в якій їй було повідомлено, що при складанні цього протоколу працівником Комінтернівського РВІ допущені порушення вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим прокуратурою району до Комінтернівського РВ внесено подання про усунення порушень чинного законодавства. Оскільки справа перебуває на розгляді в суді, прокуратура Комінтернівського району м. Харкова позбавлена можливості скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

На звернення ОСОБА_1 до Харківської місцевої прокуратури № 5 отримано відповідь від 11 січня 2017 року № 22-29-34-13, в якій їй повторно було повідомлено, що за неправомірне складання вказаного протоколу дільничного інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Позивач вважала, що рішенням прокуратури про притягнення дільничного інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 встановлена неправомірна поведінка останнього і це є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди.

Крім того за фактом нанесення їй 07 грудня 2015 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за її заявами до правоохоронних органів в ЄРДР не вносилось кримінальне провадження до 12 травня 2016 року, слідчі дії по кримінальним провадженням № 0000997 від 12 травня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України, № 0000929 від 03 травня 2016 року за статтею 384 КК України, у яких вона визнана потерпілою, імітуються. У зв`язку з цим вона неодноразово вимушена була звертатися до суду зі скаргами на дії слідчого та бездіяльність прокуратури.

ОСОБА_1 просила:

визнати незаконними та протиправними дії дільничного інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 щодо складання адміністративного протоколу та направлення його до суду;

визнати незаконними дії та бездіяльність слідчих Слобідського ОП ГУНП в Харківській області Акопян К. Г., Шухаренко І. І. та прокурорів прокуратури № 5 Бачук О. Р. та Гаджи Д. І. по невиконанню постанов Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року, від 01 лютого 2016 року, від 02 лютого 2016 року, від 04 квітня 2017 року, від 01 серпня 2017 року;

стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України на її користь 57 600 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями дільничного інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_2 ;

стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України на її користь 172 800 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями слідчих Слобідського ОП ГУНП в Харківській області Акопян К. Г., Шухаренко І. І. та прокурорів прокуратури № 5 Бачук О. Р. та Гаджи Д. І .

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29 січня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2018 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУ НП в Харківській області, Харківського МУ ГУ МВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратури Харківської області про визнання дій незаконними і протиправними та відшкодування моральної шкоди в частині визнання незаконними дій інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України ОСОБА_2 щодо складення адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, закрито.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29 січня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2018 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУ НП в Харківській області, Харківського МУ ГУ МВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратури Харківської області про визнання дій незаконними і протиправними та відшкодування моральної шкоди в частині визнання незаконними дій та тривалої бездіяльності слідчих Слобідського ВП ГУНП та прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 5, закрито.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 червня 2018 року у складі судді: Чайки І. В., з урахуванням ухвал Комінтернівського районного суду міста Харкова від 22 червня 2018 року та від 30 липня 2018 року про виправлення описок, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 6 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються частиною 6 статті 1176 ЦК України. Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі, внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу бездіяльністю та незаконними діями та рішеннями Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та Харківської місцевої прокуратури № 5, а саме - ухвалення незаконних рішень, тривалої бездіяльності посадових осіб, пов`язаних з невнесенням відомостей до ЄРДР, а в подальшому незаконне закриття кримінального провадження знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило нормальний життєвий ритм, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважав за необхідне стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 6 000 грн Розмір моральної шкоди судом першої інстанції визначено з урахуванням засад розумності, справедливості та добросовісності, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційні скарги ГУ НП в Харківській області та прокуратури Харківської області задоволено.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України компенсації спричиненої моральної шкоди відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ОСОБА_1 не надала. Оскільки позивач не довела причино-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

У січні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивача було притягнуто до кримінальної відповідальності по сфальшованій справі. Позивач оскаржувала незаконні дії слідчих та прокурора, незаконність та протиправність їх поведінки встановлено судовими рішеннями. Апеляційний суд не застосував статті 16, 23, 1166, 1167, 1173, 1174, частину шосту статті 1176 ЦК України, статті 1, 3, 28, 55, 56 ,121, 124, 129 Конституції України, статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Протиправними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування були порушені права позивача, заподіяно моральну шкоду, оскільки за весь цей час позивач переживала моральні страждання, приниження гідності, мала відчуття тривоги. Бездіяльність органів досудового розслідування змусила нервувати. Ухвали Комінтернівського районного суду м Харкова та апеляційного суду Харківської області, якими встановлено протиправність дій та бездіяльності органів досудового розслідування, мають преюдиційне значення. Апеляційний суд не звернув уваги на зазначені рішення та не взяв до уваги тривалість вчинення незаконних дій, не врахував стан здоров`я позивача, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в касаційному порядку тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 6 000 грн та судових витрат. В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

У березні 2019 року прокуратура Харківської області через представника ОСОБА_6 надала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відхилити касаційну скаргу. Відзив мотивований тим, що посадовими особами органів прокуратури будь-які протиправні дії щодо позивача не вчинялися. Реалізація позивачем права на процесуальне оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

У березні 2019 року ГУ НП в Харківській області через представника ОСОБА_7 надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відхилити касаційну скаргу. Відзив мотивований тим, що факт закриття кримінальних проваджень та подальше їх скасування не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Дії слідчих ГУНП в Харківській області не визнавались незаконними. Позивач не надала взагалі доказів на підтвердження заподіяння їй слідчими ГУ НП моральних страждань у розумінні статті 23 ЦК України.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суд першої інстанції встановив, що 10 червня 2013 року дільничним інспектором Комінтернівського РВ ГУ УМВС України в Харківській області - Муха Д. М. було складено адміністративний протокол ХА № 001793 відносно ОСОБА_8 , 1973 року народження, про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Свідками вказаного правопорушення вказано - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про зміну імені від 05 березня 2011 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було змінено прізвище на « ОСОБА_12 ».

У судовому засіданні учасники справи згідно частини першої статті 82 ЦПК України визнали факт того, що адміністративний протокол ХА № 001793 складений відносно ОСОБА_8 , 1973 року народження фактично був складений щодо позивача. Згідно копії повістки про виклик до суду в серпні 2013 року позивач викликалася до Комінтернівського районного суду м. Харкова як правопорушника за адміністративним матеріалом про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2013 року протокол відносно ОСОБА_8 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, повернуто до Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області для дооформлення.

Листом прокуратури Комінтернівського районну м. Харкова від 30 серпня 2013 року ОСОБА_1 повідомлено, що в ході проведення перевірки за її зверненням, було встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно останньої від 10 червня 2013 року за № 001793 працівником Комінтернівського РВ допущені порушені вимог чинного законодавства та у зв`язку з виявленими порушеннями, прокуратурою району до Комінтернівського РВ внесено подання про усунення порушень чинного законодавства.

Листом Харківської місцевої прокуратури № 5 від 21 січня 2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що за неправомірне складання протоколу № 001793 від 10 червня 2013 року, що був складений дільничним інспектором Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2, прокуратурою було внесено подання про усунення порушень чинного законодавства та за результатами якого було прийнято рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності - зауваження. Також вказаним листом позивача також було повідомлено, що заходи реагування стосовно свідків правопорушення - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вживалися у зв`язку з відсутністю об`єктивних даних про надання ними неправдивих показів.

Як встановлено судом першої інстанції дільничним інспектором Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 неправомірно було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Крім того згідно висновками Комінтернівського РВ ГУ НП в Харківській області від 03 січня 2016 року, 05 січня 2016 року, від 06 січня 2016 року та від 15 січня 2016 року встановлено, що в період з 27 грудня 2015 року по 06 січня 2016 року позивач зверталася до Комінтернівського відділу ГУ НП в Харківській області із заявами щодо здійснення неправомірних дій відносно неї та вжиття заходів до її сусідки ОСОБА_13 . За вказаними заявами була здійснена перевірка та відкрито кримінальне провадження за частиною першою статті 125 КК України за ЄРДР № 0002868 від 12 грудня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2017 року встановлено, що 18 квітня 2017 року та 05 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до слідчого СВ Слобідського ВП з клопотанням про визнання потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000032 від 06 квітня 2017 року, однак, слідчий належним чином дані клопотання не розглянув, що послугувало звернення позивача зі скаргою на бездіяльність слідчого. Вказаною ухвалою слідчого судді слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області Акопян К. Г. зобов`язано розглянути в порядку передбаченому статтею 220 КПК України клопотання ОСОБА_1 від 18 квітня 2017 року та 05 липня 2017 року.

На звернення позивача листом Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_1 було повідомлено, що 11 липня 2017 року до місцевої прокуратури надійшла постанова слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області про закриття кримінального провадження № 0000032 від 06 квітня 2017 року, однак, місцевою прокуратурою скасовано постанову про закриття кримінального провадження та в порядку статті 26 КПК України надані письмові вказівки щодо проведення ряду слідчих дій за матеріалами вказаного кримінального провадження.

Листами Харківської місцевої прокуратури № 5 від 04 серпня 2017 року та від 10 серпня 2017 року, на звернення позивача, останню було повідомлено про відсутність повноважень прокуратури про притягнення слідчих ГУ НП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності. Зазначено про відсутність підстав для відводу слідчого Акопян К. Г. та роз`яснено право звернення зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора до суду.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_1 про відвід прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 Ганжа Д. І. у кримінальних провадженнях, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000997 від 12 травня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України, № 0000929 від 03 травня 2016 року за статтею 384 КК України задоволено та відведено прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 Ганжу Д. І. від участі в розслідуванні кримінальних проваджень № 0000997 від 12 травня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України, № 0000929 від 03 травня 2016 року за статтею 384 КК України. Доручено керівнику Харківської місцевої прокуратури № 5 призначати іншого прокурора у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000997 від 12 травня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України, № 0000929 від 03 травня 2016 року за статтею 384 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Дерев`яшкіна В. В. про закриття кримінального провадження від 14 листпоада 2016 року задоволено та скасовано постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Дерев`яшкіна В. В. від 14 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000997 за ознаками частини першої статті 125 КК України та матеріали кримінального провадження направлено для проведення досудового розслідування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5, зобов`язання внести до ЄРДР відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 13 грудня 2016 року щодо вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за показання із штучним створенням доказів обвинувачення в матеріалах кримінальних проваджень за № 0002868 від 12 грудня 2015 року за частиною першою статті 125 КК України, № 0000929 від 03 травня 2016 року за статтею 384 КК України, № 0000166 від 17 жовтня 2016 року за статтею 126 КК України, № 0000997 від 12 травня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Акопян К. Г. про закриття кримінального провадження від 20 січня 2017 року задоволено та скасовано постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Акопян К. Г. від 20 січня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР за № 0000929 за ознаками частини першої статті 384 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 відповідно до статті 214 КПК України, прийняти та невідкладно зареєструвати до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення викладені у заявах ОСОБА_1 від 09 березня 2017 року та від 10 березня 2017 року щодо юриста ПАТ «Полтава Банк» ОСОБА_17 та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Акопян К. Г. від 07 липня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою, надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та відвід слідчого від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 06 квітня 2017 року - задоволено частково та скасовано постанову слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Акопян К. Г. від 07 липня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000032 від 06 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

При зверненні із позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку з неодноразовим винесенням слідчим незаконних і невмотивованих постанов про закриття кримінальних проваджень, у яких позивач є потерпілою, та невиконання вказаних ухвал Комінтернівського районного суду м. Харкова їй завдано глибокі та довготривалі моральні страждання.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 5.6 і 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що «шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України)».

У пункті 32 постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що «застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Як свідчить тлумачення статей 23, 1173, 1174 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю органу державної влади (посадової особи) відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про факт завдання моральної шкоди бездіяльністю та незаконними діями та рішеннями відповідачів (винесенням незаконних рішень, тривалої бездіяльності, пов`язаної з невнесенням відомостей до ЄРДР, а в подальшому закриття кримінального провадження), та з урахуванням вимог розумності та справедливості, визначив позивачу грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 6 000 грн.

Схожі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 641/2520/17 (провадження № 61-6195св18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати та залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400 та 413 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 6 000 грн та судових витрат скасувати.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 червня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 6 000 грн та судових витрат залишити в силі.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук