Справа № 487/6246/19
Провадження № 2/487/425/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грикень Н.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" про визнання недійсними нарахувань внаслідок надання споживачу послуг з постачання електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ТОВ Миколаїська електропостачальна компанія, АТ "Миколаївобленерго", в якій просили встановити судовим рішенням порушення прав споживача за особовим рахунком № НОМЕР_1 та факт незаконного нарахування ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" коштів у розмірі (2227,30 грн, 4200,00 грн.) 6427,30 грн. та скасувати вказані нарахування. Відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 12854,6 та моральну шкоди у розмірі 5000,00 грн., загалом 17854,60 грн.

Позовні вимоги мотивували тим, що є споживачами електричної енергії та мешкають за адресою АДРЕСА_1 . До 01.01.2019 року послуги з постачання електроенергії їм надавала компанія ПАТ "Миколаївобленерго за особовим рахунком № НОМЕР_2 . У січні 2019 року їм повідомили про зміну постачальника на Товариство Миколаївська електропостачальна компанія та зміну особового рахунку на НОМЕР_1. Щомісячно позивачі сплачували кошти за постачання електроенергії відповідно до показів електролічильника. 26.07.2017 року на їх адресу надійшло попередження про відключення електроенергії, в зв`язку із існуванням боргу в сумі 2227,30 грн, який виник в період з лютого по червень 2019 року за спожиту електроенергію за договором НОМЕР_1. Пізніше позивачі дізнались про заборгованість за електроенергію в сумі 4200,00 грн. та 2906,98 грн., якої не існує і вимоги про термінову їх сплату та відключення лічильника обліку є незаконною та протиправною. Згідно із розрахунками про оплату за спожиту електроенергію, станом на 01.08.2019 року, позивачі боргу не мають. Вважають, що їм, як споживачам було завдано матеріальну шкоду у розмірі 6427,30 грн., яка відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" має бути відшкодована у подвійному розмірі, а саме 12854,60 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Посилаючись на викладене позивач просила суд позовні вимоги задовольнити.

Від представника відповідача ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 26 вересня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з того, що позивачами не зазначено в чому саме полягає матеріальна шкода, не доведена вина ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія". Зовсім незрозумілим є порядок розрахунку суми, яку позивачі просять відшкодувати. Враховуючи, що відсутній сам факт порушення, невизнання або оспорювання Товариством законних прав позивачів, вважають вимоги викладені у позові необґрунтованими та такими, не підлягають задоволенню.

Від представника відповідача АТ "Миколаївобленерго" 01 жовтня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з того, що з позовної заяви не вбачається законодавчо обґрунтовані підстави для відшкодування АТ "Миколаївобленерго" майнової шкоди, взагалі не вказано, яка саме шкода завдана АТ "Миколаївобленерго", в чому вона полягає і якими саме неправомірними діями відповідача вони заподіяна. Безпідставним є твердження позивачів, що вимоги про сплату 2227,30 грн. за спожиту електроенергію потягла за собою заподіяння майнової шкоди, оскільки відсутній результат цієї (на думку позивачів) шкоди та причинний зв`язок із заявленням вказаної вимоги. Незрозумілий розрахунок майнової шкоди у розмірі (2227,30 грн., 4200 грн) *2 та посилання позивачів на ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" як на підставу відшкодування шкоди в подвійному розмірі. Зазначена стаття цього закону взагалі не містить підстав та алгоритм нарахування майнової шкоди. Таким чином, позивачі не надали обґрунтування щодо нанесення їм майнової шкоди, не навели підстав для її відшкодування, а отже вимоги щодо стягнення майнової шкоди в розмірі 12854,60 грн. не підлягають задоволенню. Позивачі не зазначають з чого саме складається розмір моральної шкоди, з яких міркувань вони виходили при її нарахуванні, яким чином визначений розмір шкоди, не надали відповідний розрахунок та обґрунтування такої шкоди, не доведено порушення з боку АТ "Миколаївобленерго" чинного законодавства, за відсутності вини відповідача, відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За змістом ст. ст. 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

20.10.2011 між АТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_3 укладено договір про користування електричною енергією, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

11.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VI11, тим самим розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в Україні.

Одним з основних етапів реформи стало відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб.

Діяльність з розподілу/передачі електричної енергії покладено на АТ «Миколаївобленерго», як оператора системи розподілу.

Надання послуг з постачання (продажу) електроенергії для побутових споживачів (населення) з 01.01.2019 покладено на Постачальника універсальних послуг - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія».

Взаємовідносини, що виникають між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.03.2018 за № 312.

Відповідно до 1.1.1. ПРРЕЕ, учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п. 2, п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 за № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та п. 2.1.4 ПРРЕЕ, споживачі, електроустановки яких були приєднані до електромереж АТ «Миколаївобленерго» станом на 01.01.2019, приєдналися до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відповідних договорів про постачання електричної енергії на умовах договорів про користування електричною енергією, укладених з АТ «Миколаївобленерго» до 01.01.2019.

Позивач з 01.01.2019, фактично приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки продовжував споживати електроенергію, оплачував її та не висловив своєї незгоди приєднуватися до умов договору. Йому присвоєно новий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Пунктом 3.1.6. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.

26.07.2019 року на адресу позивачів рекомендованим №153 надійшло попередження про відключення електроенергії №974569 від 22.07.19 р., в якій зазначено що з 27.08.2019 року у разі несплати ТОВ "Миколаївській електропостачальній компанії боргу в сумі 2227,30 грн. який виник в період з лютого по червень 2019 року за спожиту електричну енергію а договором НОМЕР_1.

Позивач зазначив, що покази лічильника за спожиту електроенергію подавалися ним в абонентський книжці або в квитанції про сплату послуг щомісячно.

Відповідно до п. 6. 1 Глави 6 Розділу ХІІІ ККОЕЕ (далі - Кодекс) обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування.

Відповідно до п. 6. 2 Кодексу у побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ППКО не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ППКО, або через особисте звернення до ППКО .

Разом із тим, відповідно до п. 3.3. Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (додаток до ПРРЕЕ) споживач, що є побутовим, зобов`язаний щомісяця знімати фактичні показання лічильника електричної енергії та надавати їх Оператору системи розподілу (постачальнику послуг комерційного обліку) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора системи розподілу; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку Оператора системи розподілу; 4) на електронну адресу.

Зчитані (зняті) та передані дані з засобів комерційного обліку в будь-який інший день календарного місяця є вихідними даними для визначення даних комерційного обліку на перше число розрахункового періоду (календарного місяця).

У разі неотримання до початку четвертого робочого дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по Споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Якщо за підсумками наступного місяця Споживач надасть покази лічильника електричної енергії, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів та показів, на які споживачем здійснено розрахунки.

Тобто, такий спосіб передачі показань лічильника електричної енергії та надання їх оператору системи розподілу, як зазначення показань у сплаченому рахунку, передбачено Договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який є додатком до ПРРЕЕ.

Як вбачається з доданих до матеріалів позовної заяви копій квитанцій за період з лютого 2019 року по червень 2019 рік за сплату спожитої електроенергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 на рахунок ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» (42129888), позивачем при оплаті рахунку оператора системи розподілу зазначалися фактичні показання лічильника електричної енергії. Позивач сплачував послугу електропостачання за фактичними показами лічильника, згідно встановлених тарифів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що обсяги електричної енергії, спожитої позивачем у спірний обліковий період відповідають тим обсягам, які були взяті відповідачем при розрахунку плати за використану електроенергію, та стали підставою для надіслання попередження про відключення електроенергії.

Тобто, з урахуванням зазначеного та того, що відповідачем не було надано обґрунтованого розрахунку правильності нарахування плати за спожиту електроенергію позивача в спірний період, невиконання позивачем договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, існування підстав для припинення електроживлення позивачу, а також того, що в справі наявні копії квитанцій про сплату спожитої позивачем електроенергії за спірний період, із зазначенням у них показань лічильника, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відсутності у відповідача підстав для надіслання попередження про існування боргу та відключення електропостачання споживача.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені участині другій статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Відповідно до абзацу 12 частини другої статті 16 ЦК Українисуд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди, з урахуванням обсягу моральних страждань позивачів, їх характеру та тривалості, суд вважає за необхідне задовольнити їх частково, а саме у розмірі 1 000 грн.

Що стосується вимог позивача про встановлення судовим рішенням порушення прав споживача за особовим рахунком № НОМЕР_1 та факт незаконного нарахування ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" коштів у розмірі (2227,30 грн, 4200,00 грн.) 6427,30 грн. та скасування вказаних нарахувань. Відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 12854,6 грн., то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки вони фактично вирішені до розгляду справи в суді.

Згідно із ч. 1ст.141 Цивільного процесуальногокодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" про визнання недійсними нарахувань внаслідок надання споживачу послуг з постачання електричної енергії, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1000,00 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (, МФО 326461 п/р НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В.В. Кузьменко