Справа № 279/6304/19
Провадження 2/279/432/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Петрук О.І..

розглянувши в м. Коростені цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його корить понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .Вказав, що 2/3 частки вищевказаної квартири йому належать на підставі спадкового договору від 29.09.2012 року, зареєстрованим в реєстрі № 1266 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.08.2015 року, номер запису про право власності : 10837681.1/3 частка вищевказаної квартири йому належать на підставі договору дарування від 25.12.2015 року, зареєстрованому в реєстрі № 1440 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 25.12.2015 року, номер запису про право власності : 12759678. Зазначив, що в належній йому квартирі є зареєстрованим відповідач по справі ОСОБА_2 , хоча не є членом його сім`ї, однак він як власник житла надав дозвіл на реєстрацію відповідача, як переселенця з Євпаторії.

Відповідач скоїв злочин і з осені 2016 року відбував покарання Коростенській ВК №71. Йому відомо, що з 23.08.2018 року відповідач за порушення вимог Закону України « Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» перебуває в розшуку.

На даний час відповідач з ним ніяких стосунків не підтримує, договір оренди квартири між ним та відповідачем не укладався. Відповідач не сплачує комунальні послуги, оскільки є зареєстрованим в квартирі позивач обмежений у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням. В зв`язку з реєстрацією відповідача в належній позивачу квартирі він не може оформити субсидію на житлово комунальні послуги. Також він має намір продати квартиру, однак за наявності реєстрації в ній відповідача не може цього зробити.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надав відзиву на вказаний позов.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується копією спадкового договору від 29.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенеського міського нотаріального округу Кисіль С.В. зареєстрованого в реєстрі № 1266 та копією договору дарування 1/3 частки квартири від 25.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенеського міського нотаріального округу Кисіль С.В. зареєстрованого в реєстрі № 1440. (а.с. 4-5,7-8).

В даній квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач в квартирі, що належить позивачу з осені 2016 року не проживає без поважних причин, витрат по утриманню квартири не несе, договір оренди квартири між позивачем та відповідачем не укладався.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі рішення суду.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Суд, аналізуючи отримані докази та вказані норми законодавчих актів, приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням.

При цьому, суд враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованим у спірному

житловому приміщенні, фактично чинить перешкоди власнику цього приміщення, оскільки нарахування вартості житлово - комунальних послуг здійснюється з урахуванням кількості зареєстрованих осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований і відповідач, який для нього не є членом сім"ї або родичем.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 319, 383, 391, ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.