Справа № 183/941/20
№ 2-о/183/87/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Пащенко А.С.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Новомосковської міської ради, заінтересована особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Новомосковська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина у виді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємців за законом чи за заповітом у померлої немає, про що повідомила завідувач Новомосковської державної нотаріальної контори. З моменту смерті ОСОБА_1 минуло більше 10 років, однак до цього часу ніхто із спадкоємців не заявив та не прийняв спадщину, що залишилася після її смерті, тому Новомосковська міська рада просила суд визнати спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 та складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Новомосковська в особі Новомосковської міської ради.

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 17).

Ухвалою суду від 25 травня 2020 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_1 (а.с. 44-45).

Учасники справи, належним чином завчасно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, неявка сторін не перешкоджає розглядові справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно копії інвентаризаційної справи, наданої суду Комунальним підприємством «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 , на підставі договору по життєвого утримання від 25.07.1995 року (а.с.21-38).

ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія запису акту про смерть № 486 від 13.06.2001 року (а.с. 41).

Після смерті ОСОБА_1 Новомосковською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 672, у відповідності до якої з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 (а.с. 50-52)

Звертаючись до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на те, що оскільки з моменту смерті ОСОБА_1 минуло більше 18 років, ніхто із спадкоємців не заявив та не прийняв спадщину, що залишилася після її смерті, наявні правові підстави для визнання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 та складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України.

Між тим, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 293 ЦПК України, справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Спір між сторонами виник з приводу наявності законних підстав для визнання спадщини відумерлої та передачі її у власність Нікопольської міської ради.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, в редакції 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України, в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом.

У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України, в редакції 2003 року, і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у редакції Закону 2003 року, визначено, що правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції 2003 року, за якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України, в редакції 2003 року, може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК України, в редакції 1963 року.

Тобто, правила абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції 2003 року, підлягають застосуванню, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК України, в редакції 1963 року.

Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого частиною другою статті 1277 ЦК України, в редакції 2003 року, та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки до цих правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК України, в редакції 1963 року, яким не передбачалась можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування.

Крім того, слід зауважити, що оскільки після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини з заявою про її прийняття звернулася ОСОБА_2 , взагалі відсутні правові підстав для визнання спадщини відумерлою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,259,263-265,293,329-333,338 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити Новомосковській міській раді у задоволенні заяви про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в тридцятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сорока О.В.