Справа № 191/1875/20
Провадження № 2/191/553/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кухаря Д.О., за участю секретаря Яніної О.В. розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом , -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Спадщину в установлений законом шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця прийняли його діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом подання заяв до Першої синельниківської державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, не оформивши своїх спадкових прав. Син спадкодавця ОСОБА_6 при одруженні змінив прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Спадкоємцем ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_2 ,

яка вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий

будинок за адресою: АДРЕСА_2 . І таким чином має право на

все спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , в тому числі і на 1/2 частку

житлового будинку, який належав батькові її чоловіка - ОСОБА_3 .

Таким чином право на спадщину після смерті ОСОБА_3 мають позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.

Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 09 червня 2020 року позивачам відмовлено у видачі

свідоцтв про право на спадщину за законом на майно яке належить померлому

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , так як право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за померлим.

Підтвердженням факту належності спадкодавцю на правовій підставі

житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за

адресою: АДРЕСА_1 є наступні документи: Договір про надання земельної ділянки для будівництва; Акт вводу в експлуатацію житлового будинку; Технічний паспорт на будинок; Довідка КП «СМБТІ».

Через відсутність можливості іншим шляхом захистити свої права та отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивачі звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивачі просять визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., а2-1 прибудова, а3-1 прибудова, а4-1 ганок, Б - літня кухня, б - прибудова до літньої кухні, Г-гараж, П - погріб, З - літній душ, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа, № 3 - бруківка.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 37, 2 кв.м., а2-1 прибудова, аЗ-1 прибудова, а4-1 ганок, Б - літня кухня, б-прибудова до літньої кухні, Г-гараж, П - погріб, З- літній душ, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа, № 3 - бруківка.

До початку судового засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду заяви, у яких просять розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак до початку його проведення надав заяву про розгляд справи без його участі, та визнання заявлених вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 10 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

З копій свідоцтв про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що їх батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_11 ( а. с. 7, 8).

З копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 виданого 28.09.1991 року вбачається, що позивач у справі ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , який змінив своє прізвище на шлюбне « ОСОБА_8 ».

Копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 виданого 03.05.1989 року підтверджується зміна прізвища позивача ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на шлюбне прізвище « ОСОБА_12 ».

Із спадкової справи № 142/2005 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом після померлого звернулись його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Заповіт відсутній.

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого 20 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Із спадкової справи № 364/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого звернулась його дружина ОСОБА_2 . Донька спадкодавця ОСОБА_13 відмовилась від прийняття спадщини. Заповіт відсутній.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 , зареєстрованого в реєстрі за № 308, вбачається що спадщина на яку видано свідоцтво ОСОБА_2 складається з житловий будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 09 червня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі

свідоцтв про право на спадщину за законом на майно яке належить померлому

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , так як право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за померлим.

Факт належності померлому ОСОБА_3 на правовій підставі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи, з яких вбачається, що 25 червня 1959 року ОСОБА_3 було укладено договір з Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради на підставі рішення виконкому № 14 від 21.06.1959 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 500 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 29 червня 1959року договір посвідчено в Синельниківській держнотконторі за реєстром № 2668.

Згідно з актом № 284 від 05.08.1988 року будівництво житлового будинку закінчено.

Згідно довідки № 269 від 17.03.2020 року КП «СМБТІ» самовільних будівель не виявлено. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок станом на 02.03.2020 року на земельній ділянці площею 500 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 знаходяться: А1-1 житловий будинок, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., а2-1 прибудова, аЗ-1 прибудова, а4-1 ганок, Б- літня кухня, б-прибудова до літньої кухні, Г-гараж, П-погріб, 3-літній душ, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа, № 3-бруківка. Всі будівлі збудовано в період з 1961 по 1986 рік. Право власності на майно станом на 31.12.2012 року в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Земельна ділянка не приватизована.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року №6-54 цс12).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і змагальними принципами міжнародного права.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкове майно належало спадкодавцеві ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі, тому позовні вимоги позивачів спадкоємців про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1216 1218, 1223, 1261, 1269 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., а2-1 прибудова, а3-1 прибудова, а4-1 ганок, Б - літня кухня, б - прибудова до літньої кухні, Г-гараж, П - погріб, З - літній душ, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа, № 3 - бруківка.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 37, 2 кв.м., а2-1 прибудова, аЗ-1 прибудова, а4-1 ганок, Б - літня кухня, б-прибудова до літньої кухні, Г-гараж, П - погріб, З- літній душ, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа, № 3 - бруківка.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Суддя: Д. О. Кухар