провадження №: 2/752/2610/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю.,суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування додатково для ремонту автомобіля «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 19304,63 грн, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2200,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.05.2019 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого належний Позивачу транспортний засіб «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження. Винуватцем ДТП являється гр. ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Chеrry QQ», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідальність ОСОБА_2 було застраховано у ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначив, що ним було подано в установлені терміни Відповідачу усі необхідні документи щодо ДТП та щодо пошкодження його транспортного засобу, а також подано заяву про виплату страхового відшкодування. Представник відповідача 23.05.2019 зателефонував позивачу на мобільний телефон і повідомив, що ними встановлена сума відшкодування, яка складає 12132,64 грн, та повідомив, що в разі згоди позивача протягом одного-двох тижнів ця сума буде перерахована на його банківську картку. Позивач зазначає, що відповів, що не погоджується з такою сумою виплати, окрім того позивач написав заяву відповідачу, щоб йому надали офіційну відповідь про розрахунок вказаної співробітниками відповідача суми в 12132,64 грн. 18.07.2019 позивач отримав страхову виплату в розмірі 20674,40 грн. Вказана сума позивачем не погоджувалась. 30.05.2019 позивач звернувся до судового експерта, яким було складено висновок від 31.05.2019, в якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 57166,74 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь невідшкодовану частину страхового відшкодування в розмірі 19304,63 грн. та витрати на проведення судової експертизи.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 02.09.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до Розпорядження № 440 від 02.07.2020 "Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи у звязку з перебуванням у відпустці судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України Відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Позивач, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.05.2019 по вул. Січових Стрільців біля будинку № 86 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chеrry QQ», державний номерний знак НОМЕР_2 , вчинила дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2019 по справі № 761/22348/19 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Вказане також не спростовано сторонами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Відповідальність ОСОБА_2 застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 188169638 в ПрАТ «СК «ВУСО», з встановленою франшизою - 2000,00 грн.

23.05.2019 року позивачем надано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

На підставі документів, поданих позивачем ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО», останнє, визнавши дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 21.05.2019 року страховим випадком.

18.07.2019 року відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 20674,40 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 18969 від 18.07.2019.

Вказане також не заперечено сторонами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Вважаючи вказану суму страхового відшкодування заниженою, ОСОБА_3 звернулася до експерта ОСОБА_4 і замовив в нього оцінку транспортного засобу «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.05.2019.

За результатом огляду експертом ОСОБА_4 було складено висновок № 190/19 від 31.05.2019, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 57166,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 23.05.2019 звернувся до відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про страхове відшкодування.

Відповідач визнав вимоги позивача частково та 18.07.2019 року було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 20674,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18969 від 18.07.2019.

Згідно п.1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_4 № 190/19 від 31.05.2019, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 41979,03 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 01-15/07 від 15.07.2019 зробленого на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО» розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 - власнику автомобіля марки «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 21.05.2019 складає 27209,29 грн.

Як вбачається з акту огляду КТЗ (із акту огляду транспортного засобу) від 21.05.2019 року в частині опису ушкоджень заповнений нерозбірливим текстом, з якого неможливо встановити які саме елементи та частини транспортного засобу підлягають ремонту, заміні або фарбуванню.

Розрахунок зносу здійснюється на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Згідно з п. 3.9 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу внаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнтів фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації та технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Відповідно до п. 4 розділу ІV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1997 від 13.11.2002 року, складання звіту про оцінку (акта оцінки майна), який за результатами рецензування класифіковано як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, виплаченою у звіті (акті), після виправлення зазначених недоліків відноситься до грубих порушень нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності при цьому доопрацювання такого звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) є неможливим, оскільки за результатами оцінки були прийняті управлінські рішення ( ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування).

Таким чином ПрАТ «СК «ВУСО» було порушено п. 22.1 ст. 22 та п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім того, суму страхового відшкодування, яку просить стягнути позивач, не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності за полісом 188169638. Тому ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене у суду є підстави для неприйняття судом до уваги звіту № 01-15/07 від 15.07.2019 зробленого на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО» складеного судовим експертом Куліш Олександр Васильович.

Отже, на думку суду, дії ПрАТ «СК «ВУСО» не відповідають вимогам законодавства, страховик не належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, та не виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля автомобіля «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка встановлена судовим експертом ОСОБА_4 згідно висновку № 190/19 від 31.05.2019, становить 41979,03 грн., частково відшкодована відповідачем сума матеріального збитку становить 20674,40 грн, франшиза 2000 грн, а надання послуг судовим експертом 2200 грн.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_4 , який має кваліфікацію судового, висновку виготовленого на вимогу позивача, наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 2200,00 грн., а також приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на надання послуг судовим експертом Коваль І.М. в розмірі 2200 грн.

За таких обставин, на думку суду, вимога позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на свою користь невідшкодованої частини страхового відшкодування в розмірі 19304,63 грн. (41979,03 грн - 20674,40 грн - 2000 грн = 19304,63 грн) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Милевича, 31) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму невідшкодованої частини страхового відшкодування в розмірі 19304,63 (дев`ятнадцять тисяч триста чотири) грн. 63 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Милевича, 31) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати за надання висновку судового експерта в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн.

Стягнути з Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Милевича, 31) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю.Мазур