Справа № 635/8739/18
Провадження № 2/635/1081/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Літінської Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати удаваним в частині відомостей про покупця договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. 24.07.2013 року та зареєстрований за № 498, визнавши ОСОБА_1 покупцем за цим договором, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, у червні 2016 року позивач дізналась, що відповідачі за її кошти, отримані від продажу позивачем квартири, без її дозволу 24.07.2013 року купили нову квартиру і оформили її на своє ім`я, хоча перед цим обіцяли лише допомогти придбати цю квартиру самій позивачці. Тому вважає, що покупцем за даним договором має бути вона, оскільки правочин укладено за її грошові кошти. При цьому ОСОБА_1 не дарувала та не позичала ці кошти відповідачам.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору задоволено частково. Відстрочено ОСОБА_1 строк для сплати судового збору до ухвалення остаточного судового рішення по даній справі. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крячко Олега Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності повернуто заявнику.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2019 року Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крячко Олега Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності повернуто заявнику.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни копію заяви ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріальної округу Харківської області Ніколенко Г.А. 24.07.2013 за реєстровим №497; витребувано у Харківського управління Головного управління ДФС у Харківській області відомості про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за 2012-2013 роки; витребувати у Харківського управління Головного управління ДФС у Харківській області відомості про доходи ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , за 2012-2013 роки; закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності до судового розгляду.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, позов підтри мали у повному обсязі просили задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день час та місце слухання повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день час та місце слухання повідомлена, причину неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
26 серпня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані без проголошення.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Д.С. та зареєстрований за р.№51 від 18.01.2007 року, ОСОБА_1 за власні кошти придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 та вселилась до неї.
У липні 2013 року ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 і його дружина ОСОБА_3 домовились про те, що ОСОБА_1 продасть належну їй квартиру АДРЕСА_2 та за ці гроші купить на своє ім`я житло неподалік від житла сина у с. Хорошево Харківської області, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час оформлення купівлі-продажу квартири присутні при цьому відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пославшись на те, що позивач є особою похилого віку та їй потрібна допомога, самостійно прийняли від покупців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 143874,00 гривні, але позивачу їх не віддали з поясненням, що позивач може їх втратити і нехай краще гроші зберігатимуться до купівлі квартири у них.
Через декілька днів відповідачі пояснили, що оформили обумовлений договір купівлі-продажу без присутності ОСОБА_1 , хоча вона не надавала їм довіреність на вчинення таких дій, і перевезли позивача з речами до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вона 22.08.2013 року зареєструвала своє місце проживання і з тих пір проживає одна.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не були зареєстровані та не проживали, що підтверджується також актом від 30.07.2018 року.
Позивач ОСОБА_1 самостійно утримує вказану квартиру, сплачує усі належні житлово-комунальні платежі, а відповідачі в сплаті цих платежів не беруть участь.
Після численних вимог позивачки надати їй договір купівлі-продажу на квартиру відповідачі надали примірник договору лише у червні 2016 року.
Відповідно до договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. за № 498 від 24.07.2013 року відповідач ОСОБА_2 придбав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за 133650,00 грн., які сплатив до підписання цього договору.
В п.8 договору купівлі-продажу № 498 від 24.07.2013 року зазначено, що цей договір укладається за згодою ОСОБА_3 , дружини «Покупця» ОСОБА_2 , на купівлю квартири за спільні кошти.
ОСОБА_1 не надавала дозволу відповідачам на те, щоб вони використали отримані нею від продажу власної квартири грошові кошти для придбання нерухомого майна на своє ім`я, не дарувала ці кошти і не надавала в позику тощо. Як встановлено судом, грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за власну квартиру при укладенні договору купівлі-продажу від 23.07.2013 року, відповідачі забрали нібито на зберігання.
Відповідачі не довели наявність у них достатніх спільних коштів, за які ОСОБА_2 придбав у власність квартиру наступного дня після продажу квартири його матір`ю ОСОБА_1 , та джерело їх набуття.
Відповідачі також не спростували твердження ОСОБА_1 про те, що вона отримала від них примірник договору купівлі-продажу № 498 від 24.07.2013 року лише у червні 2016 року, та не надали належних доказів на користь того, що вона дізналась про зміст спірного договору купівлі-продажу раніше.
Таким чином, суд вважає встановленим, що у червні 2016 року позивач дізналась про факт придбання відповідачами 24.07.2013 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок її коштів, що були отримані нею від продажу власної квартири 23.07.2013 року, при цьому була порушена домовленість сторін про придбання даної квартири на ім`я позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.
Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.
Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.
Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.
Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.
Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.
Так, суди зобов`язані виходити, зокрема, з того, що встановивши, що обов`язки покупця за договором купівлі-продажу виконав позивач, і він же скористався правами покупця, саме він домовлявся про істотні умови договору купівлі-продажу квартири, а відповідач вдає з себе покупця, будучи лише формально зазначеним таким в договорі, суд визнає покупцем за договором позивача у справі.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання удаваним в частині відомостей про покупця договору купівлі-продажу квартири та переведення на ОСОБА_1 прав покупця за договором купівлі-продажу квартири.
Що стосується вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , то суд вважає, що такі вимоги не підлягають до задоволення, так як суд, задовольнивши вимоги позивача щодо визнання за нею прав покупця за договором купівлі - продажу квартири, фактично визначив її право власності на дане нерухоме майно як сторони у договорі. Відтак, вона має право у визначений законом спосіб здійснити документальне оформлення наявного у неї права власності у відповідності до рішення суду як сторони у договорі.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265,280-283 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на боці відповідачів, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про визнання договору удаваним, визнання покупцем за договором та визнання права власності - задовольнити частково.
Визнати частково недійсним внаслідок удаваності в частині відомостей про покупця договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. 24.07.2013 року та зареєстрований за № 498, визнавши покупцем за цим договором ОСОБА_1 .
У іншій частині відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача - адвокат Крячко Олег Володимирович, РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 03 вересня 2020 року.
Суддя О.В.Назаренко