ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3739/19
провадження № 2/753/3005/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарі Пугач Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача 1 ОСОБА_3

представника відповідача 2 ОСОБА_4

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні представником позивача подано клопотання про витребування з Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна № 00 та поновлення строку для витребування доказів.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників справи з приводу поданого клопотання, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

За змістом статей 126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 5 ст. 127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Виконавши свій обов`язок, до початку розгляду справи по суті сторона позивача подала заяву з процесуальних питань з вимогами поновити строк на подання доказів та клопотання про витребування доказів.

Щодо поновлення процесуальних строків суд зазначає, що згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення без розгляду заяви представника позивача в даному випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність розглянути клопотання сторони позивача про поновлення процесуального строку. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини шостої статті 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно положень ч. ч. 1, 6, 7 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З клопотання вбачається, що представник позивача звертався із запитом до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання належним чином засвідченої копії реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна № 00 ще у березні 2020 року, однак станом на час розгляду справи відповіді не отримав.

Відтак, суд враховуючи предмет спору, те що судочинство здійснюється на засадах змагальності, вважає за необхідне поновити строк представнику позивача на вчинення процесуальної дії, зокрема подання клопотання про витребування доказів та витребувати належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна № 00.

Керуючись стст. 76, 77, 81, 84 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити представнику позивача строк на вчинення процесуальної дії, зокрема подання клопотання про витребування доказів.

Витребувати Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна № 00.

Роз`яснити положення чч. 6, 7, 8 ст. 84 ЦПК України, відповідно до яких будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.