печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя: Матійчук Г.О.

секретар судового засідання: Хабеця О.О.,

справа №757/11872/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача в якому просила стягнути з останнього аліменти на свою користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років, в залежності від того, що настане раніше.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2001 р. по 2017 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось дві доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.01.2017 року у справі № 754/2268/16-ц з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 2000 грн, щомісячно починаючи з 17.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дитина досягла повноліття.

Вона навчається на 1 курсі в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання і не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Для задоволення потреб доньки-студентки, вона витрачає понад 5 000 грн щомісячно: на їжу, ліки, одяг, взуття, засоби гігієни, книги, канцелярію, медичні обстеження, оздоровлення, дозвілля, комунальні послуги, кабельне телебачення, Інтернет, мобільний зв`язок, кишенькові кошти, тощо.

Вказала також, що на утриманні у відповідача перебуває лише їх спільна, молодша донька, інших утриманців немає. Зауважила, що їй невідомо працює відповідач чи ні, втім він є особою працездатного віку, а відтак має змогу працювати і забезпечувати потреби повнолітньої дитини.

Просила позов задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву.

Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.

До суду повернувся конверт, направлений судом на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що сторони з 2001 р. по 2017 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8, 12-15), від якого мають двох доньок: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.01.2017 року у справі № 754/2268/16-ц шлюб між сторонами розірвано та стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 2000 грн, щомісячно починаючи з 17.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дитина досягла повноліття.

Згідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу, денної форми навчання (а.с. 11).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2020 році досягла повноліття.

З 2019 року наказом 2196-с від 01.08.2019 р. зарахована до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», строк закінчення університету - червень 2023 р. (а.с. 11).

Вирішуючи питання, чи потребує повнолітня ОСОБА_1 (2002 р.н.) матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, суд виходить з того, що позивачем ОСОБА_1 (1978 р.н.) не доведено факт потребування такої допомоги, не надано доказів, що повнолітня дитина проживає з позивачем, а відтак перебуває на її повному утриманні, не зазначено вартість навчання, якщо дитина навчається за контрактом (довідка університету таких відомостей не містить), тощо.

Крім того, суд позбавлений можливості перевірити можливість відповідача надавати таку допомогу, з огляду на те, що останній не отримав копії позовних матеріалів, направлених йому судом за адресою зазначеною позивачем у позові. При цьому суд відмічає, що в доданій до позову копії постанови про відкриття виконавчого провадження адреса відповідача відмінна від зазначеної у позові.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про реєстрацію осіб у житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 відповідач не зареєстрований.

Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Всупереч вищенаведеним нормам, позивач звертаючись до суду з позовом до відповідача не довела, що: донька знаходиться на її утриманні, не підтвердила, що дитина проживає саме з нею, не надала розрахунку витрат на дитину з відповідним їх підтвердженням, тощо.

Відповідно до ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в зв`язку з недоведеністю.

Судові витрати у даній справі відносяться за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3

Суддя Г.О. Матійчук