Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2308/19

Провадження № 2/943/948/2020

18 лютого 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця, ОСОБА_2 . Бабця за час свого життя розпорядилася усім майном в користь дядька ОСОБА_4 та позивача, склавши заповіт 15 липня 1997 року посвідчений секретарем Боложинівської сільської ради. Дядько до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертався, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців до даної спадщини не має. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,60 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення підсобного господарства, що розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, яку відповідно до Ухвали Боложинівської сільської ради народних депутатів від 23.03.1994 р. було передано у безоплатну приватну власність, що підтверджується архівним витягом № 1001 від 08.11.2019 р. виданим Буською РДА.. За життя бабця виготовила Державний акт про право приватної власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_1 , розпочала процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, однак зареєструвати у встановленому законом порядку не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на сьогодні державний акт вважається недійсним. Позивач частково прийняв спадщину після смерті бабці згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 22.05.2019 року. Однак у прийняття спадщини в частині даної земельної ділянки, позивачу відмовлено нотаріусом, оскільки приватизація вказаної земельної ділянки не завершена.

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Боложинівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов, останній визнають, не заперечують проти його задоволення.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за викликом суду, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивача, ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в с. Вербляни Буського району Львівської області, факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане та зареєстроване Боложинівською сільською радою Буського району про що було зроблено відповідний актовий запис № 14.

ОСОБА_2 за час свого життя розпорядилася усім майном в користь дядька позивача ОСОБА_4 та в користь позивача в рівних частках, склавши заповіт 15 липня 1997 року посвідчений секретарем Боложинівської сільської ради.

ОСОБА_4 майна після смерті своєї матері ОСОБА_2 не приймав, до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертався, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується його свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,60 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення підсобного господарства, що розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, яку відповідно до Ухвали Боложинівської сільської ради народних депутатів від 23.03.1994 р. було передано у безоплатну приватну власність, що підтверджується архівним витягом № 1001 від 08.11.2019 р. виданим Буською РДА.

За життя ОСОБА_2 виготовила Державний акт про право приватної власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_1 , однак зареєструвати у встановленому законом порядку не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на сьогодні державний акт вважається недійсним. Проте, як вбачається з наданих документів, вона розпочала процедуру приватизації вказаної земельної ділянки.

Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки площею 0,60 га не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку.

Як вбачається з Ухвали Боложинівської сільської ради народних депутатів від 23.03.1994 р. ОСОБА_2 передали безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Боложинівської сільської ради однак, не оформила у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку.

Остання розпочала, але не завершила процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок.

Позивач звертався до Боложинівської сільської ради про надання, як спадкоємцю який вже частково прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, однак йому відмовлено.

Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що:

«Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).»

Згідно п.7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Як вбачається з рішення Буського районного суду Львівської області від 22.05.2019 року, позивач частково прийняв спадщину після смерті бабці.

Оскільки ОСОБА_2 за життя не набула права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, позивач є спадкоємцем, який у встановленому законом порядку, прийняв спадщину після смерті спадкодавця та набув права в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім`я.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

З огляду на наведені положення закону, оскільки відповідач позовні вимоги визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235,1268 ЦК України, суд -

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , що проживає в АДРЕСА_1 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,60 га для ведення підсобного господарства, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, що розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда