Постанова

Іменем України

27 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 371/986/16-ц

провадження № 61-45777св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Журавель В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - селянське (фермерське) господарство «Артем»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лівінського С. В., Олійника В. І.,

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства «Артем» (далі - СФГ «Артем»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними договорів оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Вимоги обґрунтовував тим, що він є власником двох земельних ділянок площею 4,2601 га та 4,7203 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, на підставі договорів міни від 21 березня 2016 року.

При укладенні вищевказаних договорів міни ОСОБА_2 - попередній власник повідомив його про те, що земельні ділянки перебувають в оренді ФСГ «Артем», проте договорів оренди він не підписував і земельні ділянки орендарю за актом приймання-передачі не передавав.

У квітні 2016 року він звернувся до СФГ «Артем» з листом-вимогою про повернення належних йому на праві власності земельних ділянок.

Відповідач отримав цей лист 26 квітня 2016 року, проте відповіді на звернення не надав.

Підписанням договорів оренди землі від імені ОСОБА_2 та здійсненням державної реєстрації таких договорів без його відому порушено право на вільне укладення договору, вибір контрагента та визначення умов договору.

Зазначав, що договори оренди землі від 05 вересня 2013 року, укладені між ОСОБА_2 і ФСГ «Артем», вчинені без волевиявлення ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вважав їх недійсними на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Просив визнати недійсними договори оренди землі, зобов`язати відповідача повернути йому земельні ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між СФГ «Артем» та ОСОБА_2 05 вересня 2013 року, згідно з умовами якого об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,2601 га, ДП 8, пай НОМЕР_1 , розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між СФГ «Артем» і ОСОБА_2 05 вересня 2013 року, відповідно до умов якого об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,7203 га, ДП 8, пай НОМЕР_2 , розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобов`язано СФГ «Артем» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,2601 га, ДП 8, пай НОМЕР_1 , та земельну ділянку площею 4,7203 га, ДП 8, пай НОМЕР_2 , розташовані на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що ОСОБА_2 не підписував договорів оренди спірних земельних ділянок, що підтверджується висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 27 березня 2017 року № 20038/16-32/20039/16-33 та висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 04 жовтня 2017 року № 15214/17-32/15215/17-33.

Дана обставина свідчить про те, що спірні правочини укладені за відсутності волевиявлення ОСОБА_2 , що є підставою для визнання їх недійсними та зобов`язання відповідача повернути позивачу земельні ділянки.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції неправильно визначився зі суб`єктним складом сторін, не звернув увагу на те, що стороною обох договорів є ОСОБА_2 , якого у справі залучено в якості третьої особи, а не відповідача. Указані порушення є підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст касаційної скарги

У жовтні 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись не неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги

ОСОБА_1 зазначає, що оспорені правочини не були підписані орендодавцем - попереднім власником земельних ділянок і ця обставина підтверджена висновками судово-почеркознавчих експертиз.

Таким чином, договори оренди землі укладені без волевиявлення ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про визнання їх недійсними на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції на вказане увагу не звернув, унаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні позову, формально пославшись на те, що ОСОБА_2 не залучений у справі в якості співвідповідача.

Короткий зміст відзиву

Від представника СФГ «Артем» надійшов відзив, у якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Обставини справи

Суди встановили, що 05 вересня 2013 року СФГ «Артем» та ОСОБА_2 уклали два договори оренди :

- договір оренди землі, згідно з умовами якого об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,2601 га, ДП 8, пай НОМЕР_1 , розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- договір оренди землі, відповідно до умов якого об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,7203 га, ДП 8, пай НОМЕР_2 , розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Державна реєстрація права оренди проведена реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області 16 квітня 2014 року.

21 березня 2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали договори міни, відповідно до умов яких у власність останнього перейшли вищевказані земельні ділянки.

Відповідно до висновків судово-почеркознавчих експертиз від 27 березня 2017 року № 20038/16-32/20039/16-33 та від 04 жовтня 2017 року № 15214/17-32/15215/17-33, складених експертами Київського науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, спірні договори оренди землі підписані від імені орендодавця не ОСОБА_2 .

Вищевказані обставини стали підставою даного позову.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. (стаття 11 ЦПК України в редакції, чинній на момент подання позову).

Згідно зі статтю 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання позову) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У справі, що переглядається, сторонами договорів оренди від 05 вересня 2013 року є ОСОБА_2 (орендодавець) та СФГ «Артем» (орендар).

Позов пред`явлено ОСОБА_1 до СФГ «Артем».

ОСОБА_2 , як учасник правочину, залучений до участі у справі третьою особою, а не співвідповідачем.

Позивач клопотань про залучення ОСОБА_2 співвідповідачем не заявляв.

Оскільки позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, висновок суду апеляційної інстанції про відмову в позові є обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги на законність оскарженої постанови не впливають, висновків апеляційного суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновок за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного суду - залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. І. Журавель Н. О. Антоненко І. О. Дундар Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук