Справа №: 398/1728/20
провадження №: 2/398/1145/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" вересня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бугайченко Т.А., за участю секретаря - Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , директора ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія» про поновлення на роботі . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2017 року він прийнятий на роботу теслярем до ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія». Звільнений з роботи 24.11.2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штатів. Вважає, що звільнення відбулося в порушення вимог законодавства, оскільки на час звільнення він, позивач, не мав сім`ї, тобто був особою в сім`ї якої немає інших працівників із самостійним заробітком. Також позичав в деякий час був інвалідом з дитинства.

Ухвалою судді Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області від 04 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року первісного відповідача було змінено належним відповідачем - ОСОБА_2 .

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому зазначено про те, що ОСОБА_3 в ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія» ніколи не працював. Він, ОСОБА_2 , як директор ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія» позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначає , що ОСОБА_1 працював теслярем на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ» з 26 липня 2017 року по 24 листопада 2017 року та був звільнений згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 54-к від 24.11.2017 року «Про звільнення тесляра ОСОБА_1 », та відповідно до наказу від 25 вересня 2017 року № 42- К «Про скорочення посади тесляра» у зв`язку зі зменшенням обсягу виробництва модельного оснащення на підприємстві. Відповідно до наказу №42 - К від 25 вересня 2017 року ОСОБА_1 було персонально повідомлено про скорочення посади тесляра та відсутність вакантних посад, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування. При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП. ОСОБА_1 , як працівник, не підпадав під жодну категорію з кола визначених осіб, які мають переважне право на залишення на роботі. Звільнення ОСОБА_1 провадилося з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою ІІІ-А КЗпП. Так, згідно наказу від 24 листопада 2017 року № 54-к він отримав компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 26.07.2017 р. по день звільнення (8 календарних днів) та вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Крім того, ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом про поновлення на роботі на робочому місці до ТОВ «Завод «Олександрійська ливарна компанія», але у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено. Також вважає , що позивачем порушенні всі строки, встановленні для подання позовної заяви, оскільки статтею 234 КЗпП передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (а.с. 22-25).

Відповідачем також подана заява про застосування строку позовної давності до вимог позивача (а.с. 41).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що його звільнення було проведено з порушенням трудового законодавства.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі за наявними доказами у справі (а.с. 40).

Суд, вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ «Завод «Олександрійська ливарна компанія» теслярем з 26 липня 2017 року (наказ № 20-К від 25.07.2017 р.), що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 2).

Відповідно до наказу ТОВ «Завод «Олександрійська ливарна компанія» № 42- К від 25 вересня 2017 року «Про скорочення посади тесляра» у зв`язку зі зменшенням обсягу виробництва модельного оснащення на підприємстві з 26.11.2017 р. було визначено скоротити посаду тесляра і вивести її із штатного розпису. Відділу кадрів запропонувати тесляру , що підпадає під скорочення , переведення за його згодою на вакантні посади та професії. У разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення та звільнення його за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 30).

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 було персонально повідомлено про скорочення посади тесляра в ТОВ «Завод «Олександрійська ливарна компанія» через зменшення обсягу виробництва модельного оснащення. Посада, яку ОСОБА_1 займає, підлягає скороченню. Роз`яснено, що після закінчення двомісячного терміну з моменту одержання цього персонального попередження ОСОБА_1 підлягає звільненню за п.1 ч.1 ст 40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства України. Крім того , ОСОБА_1 повідомлено про відсутність на підприємстві вакантних посад, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування. У разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двомісячного строку попередження, вона буде запропонована ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства. Попередження отримано ОСОБА_4 25.09.2017 р. , про що свідчить його підпис та підтверджено в судовому засіданні (а.с. 33).

Згідно наказу ТОВ «Завод «Олександрійська ливарна компанія» № 54-к від 24.11.2017 року «Про звільнення тесляра ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , тесляра, було звільнено з роботи у зв`язку з скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з 24.11.2017 р. Бухгалтерії підприємства наказано виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 26.07.2017 р. по день звільнення (8 к.д.), та виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. З даним наказом позивач був ознайомлений 24.11.2017 року (а.с. 27).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Частиною 3 статті 1 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) » передбачено, що роботодавець - юридична (підприємство, установа, організація) або фізична особа, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Як зазначає позивач та підтверджується копією трудової книжки, копією наказу про звільнення ОСОБА_1 він був прийнятий на роботу та звільнений з ТОВ «ЗАВОД «ОЛЕКСАНДРІЙСЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ» .

ОСОБА_2 , директор ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія», не був безпосереднім роботодавцем ОСОБА_1 , тому підстави для задоволення позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , директора ТОВ «Завод Олександрійська ливарна компанія» про поновлення на роботі, - відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.09.2020 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий .

Суддя Т.А.Бугайченко