УХВАЛА

18 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 753/6118/16-ц

провадження № 61-7779св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Суткович Мариною Анатоліївною, на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до приватного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла зазначена касаційна скарга ОСОБА_1 , подана адвокатом Суткович М. А., на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2020 року справу для розгляду призначено судді-доповідачу Червинській М. Є., та суддям Бурлакову С. Ю. та Коротуну В. М.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З метою недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду у розгляді справи суддя Червинська М. Є. заявила про самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, зокрема, зазначила, що третя особа у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. є її близькою знайомою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»: пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «ПескадорВалеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду даної касаційної скарги, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 36 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву судді Червинської М. Є. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до приватного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіннязадовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун