Справа № 372/4480/19
Провадження №2-712/20
У Х В А Л А

20 лютого 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Висоцької Г. В., при секретарі Євдокімовій В. С., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Приватна фірма «АРГО» про розірвання договору оренди земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

20.02.2020 року представник позивача у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про забезпечення позову, в якому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та Приватній фірмі «Арго» самостійно чи через третіх осіб вчиняти будь-які дії щодо обробітку, дискування, культивування, удобрення, засівання, збирання врожаю та інших дій, щодо обробітку, дискування, культивування, удобрення, засівання, збирання врожаю та інших дій, щодо оброблення земельної ділянки площею 3,5402 га, кадастровий номер :05:008, що розташована та території Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області, та належить ОСОБА_3 . Заяву обґрунтував тим, що підставою позову про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є порушення відповідачем умов зазначеного договору, а відтак вважає, що дії відповідача та третьої особи можуть бути спрямовані на подальше використання земельної ділянки шляхом її засіву та подальшого обробітку у зв`язку з сприятливими кліматичними умовами та глобальним потеплінням вже в лютому 2020 року, що стане причиною незворотних наслідків та виникнення в подальшому спору щодо збирання врожаю та зобов`язання позивача відшкодовувати збитки. Окрім того, заявник зазначає, що в разі невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову відповідач чи третя особа у справі, можуть вчинити умисні дії, що вплинуть на знищення родючих властивостей земельної ділянки.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про забезпечення позову, просив у її задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши подану заяву, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р., роз`яснено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги існування спору між сторонами, предмет, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Суд вважає, що застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, по суті вже є способом вирішення спору задля вирішення якого ОСОБА_3 звернулася до суду за захистом її порушених та невизнаних прав, що є неприпустимим та не відповідає загальним засадам правосуддя.

Окрім того, доводи позивача про наявність у відповідача та третьої особи на його стороні намірів завдати умисної шкоди спірній земельній ділянці є лише їх припущенням, не грунтується на належних та допустимих доказах. Як вбачається із письмових доказів, доданих до позову та не спростовується представником позивача, договір аренди між ОСОБА_2 та позивачем укладений 20.01.2014 року, за цей період, тобто до теперішнього часу, відповідач не завдавав реальної шкоди земельній ділянці, добросовісно виконував свій обовязок по сплаті орендної плати позивачці.

Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 та Приватній фірмі «Арго» самостійно чи через третіх осіб вчиняти будь-які дії щодо обробітку, дискуванню, культивуванню, удобренню, засіванню, збиранню врожаю та інших дій щодо оброблення земельної ділянки площею 3,5402 га, кадастровий номер :05:008, що розташована та території Дерев`янської сільської ради Обухівського району Київської області, та належить ОСОБА_3 відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 21.02.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В разі оголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В. Висоцька