У Х В А Л А

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 759/8017/18

провадження № 61-11256ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 341 000,00 грн -сума боргу,

2 138 839,89 грн - відсотки (проценти), 204 621,90 грн - 3 % річних, а всього -

3 684 461,79 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 липня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування апеляційним судом в оскаржуваному рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, постанові Верховного суду України від 19 березня 2014 року у справі

№ 6-20цс14, постанові Верховного суду України від 14 лютого 2015 року у справі № 308/9541/15-ц, постанові Верховного суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16, постанові Верховного суду України від 07 вересня

2016 року у справі № 6-1412цс16, постанові Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17 та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, заявник звернувся з клопотанням про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Оскільки наведені у клопотанні заявником доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року,до закінчення її перегляду в касаційному порядку, то клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 759/8017/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 рокузадовольнити.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 липня

2020 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська