ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №4-с/201/45/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Максимової О.В.,

представника заінтересованої особи Петрушевської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на бездіяльність державних виконавців та зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців та зняття арешту з майна. У скарзі особа просить визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Кеди М.В. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. під час виконання судового рішення, ухваленого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 387 154,51 грн. та зняти арешти накладені постановами державних виконавців на майно ОСОБА_1 .

24 червня 2020 року дана скарга надійшла до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та відповідно до автоматизованого розподілу була передана судді Федорищеву С.С.

30 червня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців та зняття арешту з майна. Судове засідання було призначено на 11:00 годину 04 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року через канцелярію суду було подано заперечення заінтересованої особи на скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців та зняття арешту з майна.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином та завчасно.

04 вересня 2020 року представником заявника було направлено на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в якій остання просила скаргу задовольнити.

Суд вважає за можливе проводити подальший розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

У судове засідання з`явилась представник заінтересованої особи ОСОБА_3 . Заперечувала проти задоволення скарги посилаюсь на доводи, викладені у письмових запереченнях.

Судом встановлені наступні обставини:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 387 154,51 грн.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист № 2/201/183/2014 від 23.04.2014 року, який було подано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, виконавче провадження № 43983987.

В межах вказаного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника та заборону його відчуження, в саме:

-постановою старшого державного виконавця Кеди М.В. від 15.07.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборонено його відчуження;

-постановою старшого державного виконавця Кеди М.В. від 29.09.2014 року було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 в ПАТ КБ «Приватбанк», код банку 305299 та належать ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 22 425 869,96 грн.;

-постановою головного державного виконавця Нідченко Д.Є. від 15.07.2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_8 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку 380805 , НОМЕР_9 в ДОДАТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 305653, НОМЕР_10 , НОМЕР_11 в ПАТ КБ «Приватбанк», код банку 305299 та належать ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 22 425 869,96 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.07.2017 року виконавче провадження № 43983987 закрито та повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пунктів 2, 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Дніпровського апеляційного суду скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року та постановлено нове, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 587274,85 грн.

07.02.2020 року заявником було направлено заяву до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна з підстав скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заявнику було відмовлено у знятті арешту накладеного на майно (кошти) ОСОБА_1 постановами державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 15.07.2014 року, 29.09.2014 року, 15.07.2015 року у виконавчому провадження № 43983987, оскільки на дату надання відповіді у відділі відсутні будь-які судові рішення про зняття арешту з майна боржника.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 448 ЦПК України).

Зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 , який є заявником, був відповідачем у цивільній справі та боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики. Тому справа щодо зняття арешту з майна боржника , який накладено під час виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання цього рішення підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2020 року (справа № 640/23588/19), від 21.02.2020 року (справа № 643/5597/19), постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року (справа № 815/4232/17) від 22.04.2019 року (справа № 757/53656/17-а).

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до п. 22 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Так, згідно із частинами четвертою - п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» є чітко визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Щодо визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Кеди М.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Нідченко Д.Є. під час виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, то в цій частині слід відмовити заявнику, оскільки дії, вчинені державними виконавцями є правовірними та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з тим, що виконавчий документ на момент звернення заявника не перебував на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби, а виконавче провадження є закритим, Дніпровським апеляційним судом скасовується рішення, на виконання якого було відкрито виконавче провадження, вже поза межами виконавчого провадження. Проводити виконавчі дії та виносити будь-які постанови, зокрема постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів, при закритому виконавчому провадженні, державний виконавець позбавлений можливості.

В той же час, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Оскільки постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мінюста України про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу була винесена 20.07.2017 року, тобто до настання обставин, які є передумовою для закінчення виконавчого провадження після скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2019 року, арешти, накладені державними виконавцями в межах виконавчого провадження № 43983987 підлягають скасуванню.

Вирішуючи вимогу про виключення відомостей про ОСОБА_1 як боржника з Державного реєстру боржників, Державного реєстру речових права на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, суд відмовляє у її задоволенні, оскільки дане питання регулюється ч.7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» та не відноситься до компетенції суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.-ст. 39, 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.-ст. 447-449 Цивільно-процесуальним кодексом України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на бездіяльність державних виконавців та зняття арешту задовольнити частково.

Скасувати арешти накладені постановами державних виконавців на майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборону його відчуження в межах виконавчого провадження № 43983987, а саме:

- арешт накладений постановою старшого державного виконавця Кеди М.В. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 15.07.2014 року на все майно, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), та заборону його відчуження;

- арешт накладений постановою старшого державного виконавця Кеди М.В. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 29.09.2014 року на кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 в ПАТ КБ «Приватбанк», код банку 305299 та належать ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 22 425 869,96 грн.;

- арешт накладений постановою головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.07.2015 року на кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_8 в AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку 380805, НОМЕР_9 в ДО ДАТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 305653, НОМЕР_10 , НОМЕР_11 в ПАТ КБ «Приватбанк», код банку 305299 та належать ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми 22 425 869,96 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 діб до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.С. Федоріщев