Справа № 185/9734/18
Провадження № 2/185/691/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , 2007 року народження, до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , 2007 року народження, звернулась до суду з позовною заявою до КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про визнання дій неправомірними, з урахуванням уточнень від 06.12.2018 року, в якій просить визнати неправомірними дії КП «Павлоградводоканал» по нарахуванню позивачам заборгованості за надання послуг водовідведення та централізованого водопостачання холодної води, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , до 18.07.2018 року дати укладання договору дарування квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона разом з малолітнім ОСОБА_4 є співвласниками, по Ѕ частині, квартири за АДРЕСА_2 , відповідно до договору даруванню квартири від 18.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., зареєстровано у реєстрі за № 636. Вказаний договір не містить будь-яких положень з приводу переходу до них обов`язків щодо сплати заборгованості по холодному водопостачанню і водовідведеню, яка виникла у попереднього власника. Позивач, як новий власник, повідомила відповідача про перехід права власності. Проте, за зазначеною квартирою продовжує існувати заборгованість по водопостачанню та водовідведенню та до нового споживача надходять рахунки по сплаті зазначеної заборгованості. Крім того, позивачу Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради листом № 847/07 від 09.11.2018 року було відмовлено у отриманні житлової субсидії на наступний період, так як за вищезазначеною квартирою значиться заборгованість по водопостачанню у розмірі 30 700,27 грн, чим порушуються їх права та інтереси.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 року вищезазначений позов залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.07.2019 року ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 року скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 року вибрано головуючого суддю Бондаренко В.М.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 року відкрито провадження по справі та справа призначена для розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У порядку ст. 180 ЦПК України, представником відповідача були подані заперечення на позовну заяву до змісту яких, остання просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що позивачка була споживачем комунальних послуг з листопада 2011 року, з часу виникнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, так як проживала та користувалася квартирою за АДРЕСА_2 до набуття права власності. Тому, як споживач, позивачка несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житло-комунальних послуг.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача не визнала на доводах та підставах викладених у запереченнях.

У подальшому, відповідно до поданих заяв на адресу суду, позивачка, третя особа, представники сторін, просили розглядати справу без їх участі, з підтриманням своїх правових позицій.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону,що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи,що позивачка ОСОБА_3 та малолітній син позивачки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласниками, по Ѕ частині, квартири за АДРЕСА_2 , відповідно до договору даруванню квартири від 18.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., зареєстровано у реєстрі за № 636.

Як вбачається з довідки МІРАЦ ПМР № 573 від 16.01.2020 року про реєстрацію та склад сім`ї ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 14 квітня 2003 року, а також за реєстрацією значиться малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Предстаником позивача у судовому засіданні не заперечувався той факт, що позивачка, разом з малолітньої дитиною, фактично користувались житловим приміщенням з часу реєстрації за вищезазначеною адресою та отримували послуги, пов`язані з водопостачанням та водовідведенням.

Згідно особистого рахунку № 2-1023364 станом на 01.07.2018 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, які надає КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, за квартирою АДРЕСА_2 значиться 30 569,77 грн.

Станом на 01.11.2019 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення перед КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради на показника приладів обліку 10 м3, 23 м3 за квартирою АДРЕСА_2 складає 30 080,05 грн.

У судовому засіданні сторонами не заперечувався факт відсутності судових наказів щодо стягнення вищезазначеної заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовідносини з КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради на отримання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , укладались з колишнім власником ОСОБА_5 на підставі договору № 1023364 від 13 лютого 2006 року та позивачкою по справі, ОСОБА_3 , на підставі договору № 1023364 від 23.08.2018 року.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Положеннями статті 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Тобто, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 22 «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України також встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскарження споживачем дій водопостачальника з приводу нарахованої заборгованості за спожиті послуги, не встановлюють для споживача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії та не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушеного права, оскільки вимога щодо сплати заборгованості за водопостачання та водовідведення носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Інші доводи позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів зібраних по справі. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради не пред`явлено вимог до позивачки про стягнення грошових сум, що були нараховані, приходжу до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки оскарження дій відповідача щодо нарахування заборгованості за водопостачання та водовідведення не є належним способом захисту.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , 2007 року народження, до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про визнання дій неправомірними, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко