№ провадження 2/646/1973/2020
Справа № 641/5956/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

04.09.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовська Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи № 641/5956/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

02.09.2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивачі просять зобов`язати відповідача зняти арешт з банківського рахунку, скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №62610204, № 62610132 від 21.07.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов такого висновку.

У позовній заяві позивачі просять суд зняти арешт з банківського рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», де остання отримує державну соціальну допомогу по інвалідності.

21.07.2020 року заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків Панкратовою М.А. винесено постанову № 62610132 про відкриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2

21.07.2020 року заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків Панкратовою М.А. винесено постанову № 62610204 про відкриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 .

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

У цій справі арешт було накладено державним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №62610204, № 62610132, відтак позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про зобов`язання вчинити певні дії, підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а тому у відкритті провадження по даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 448 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.М. Янцовська