Справа № 274/1271/19
Провадження № 2/0274/284/20
Рішення

Іменем України

14.02.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 "ю у розмірі 25158 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який 04.08.2011 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було розірвано. За період спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тривалий час відповідач не цікавиться життям дитини та не надає матеріальної допомоги, аліменти сплачував не повністю та не регулярно. Зазначила, що існують обставини, які є підставами для стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки донька навчається в школі, за яку кожного місяця позивач здійснює оплату, також вона має бажання відвідувати гуртки, репетиторів. На даний час дівчинка займається в додаткових групах по розвитку і навчанню, а вона самостійно утримуючи доньку, не може оплатити ці заняття. Також вона постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування доньки. Вказала, що її донька ОСОБА_5 " ОСОБА_6 є дитиною - інвалідом, що тягне за собою витрати на постійне лікування і оздоровлення, а ще вона важко хворіє і страждає на бронхіальну астму, хронічний алергічний риніт. Вона з дочкою дуже часто перебуває на лікуванні, все це тягне за собою величезні матеріальні витрати, які покриває лише вона, як мати. Доньку дуже часто направляють на санаторно - курортне лікування, що також потребує значних витрат. На день подання позову зазнані витрати на дитину складають 50316 грн.

19.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність. Свої заперечення обґрунтував тим, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.08.2011 року з нього стягнуто аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини віку. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 274/421/18 змінено спосіб стягнення аліментів, та постановлено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивачка не погодилась з рішенням суду та подала апеляційну скаргу . Постановою Житомирського Апеляційного суду від 13.11.2018 року вимоги позивачки про збільшення аліментів задоволені частково та постановлено стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 2500,00 грн., щомісячно. Зазначає, що постановою Житомирського апеляційного суду від 13.11.2018 року призначено розмір аліментів саме з урахуванням інвалідності їх дочки, її особливих потреб, лікування. Вказав, що позивачка просить стягнути з нього кошти в розмірі 25158,00 грн. та обґрунтовує свої вимоги чеками з аптеки, продуктових магазинів та магазинів промислових товарів, своїми позовними вимогами позивачка фактично підтверджує нецільове використання аліментів, які він сплачує з 2011 року. Крім того позивачкою не надано доказів в обґрунтування її позовних вимог, зокрема - рецептів лікарів, записів з лікарняних карт. Вказав, що він ніколи не відмовлявся брати участь у додаткових витратах на дитину, позивачкою таких доказів суду теж не надано ( а.с. 50-53).

В судове засідання сторони не з"явилися.

Позивачкою та її представником подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник також в судове засідання не з"явилися, представником відповідача - адвокатом Архіповим А.А. подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечили.

14.02.2020 року представником відповідача подані додатково письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є сторони по справі ( а.с. 3).

Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 "я 2005 року народження є дитиною -інвалідом до 18 років, їй призначено соціальну допомогу ( а.с. 4).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_2 , 19.02.2016 року його звільнено з роботи за власним бажанням ( а.с. 54).

Як вбачається з копії судового рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 274/421/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та виду стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , 1974 р.н., та стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не працюючого , на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1000 ( одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно і до повноліття дочки ( а.с. 55-56).

Згідно довідки, виданої Бердичівським міськрайонним відділом ДВС 17.05.2019 року, заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 01.06.2019 року відсутня ( а.с. 57).

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 13.11.2018 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 7 червня 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасовано та постановлено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 серпня 2011 року, із ј частини всіх видів доходів до 2500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті рішення залишено без змін ( а.с. 59-60).

При скасуванні рішення першої інстанції Житомирським апеляційним судом було враховано ті обставини, на які позивачка посилається в позовній заяві від 04.03.2019 року про стягнення додаткових витрат на дитину, а саме, що дитина протягом тривалого часу проходила курси амбулаторного та стаціонарного лікування. З 18 вересня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у пульмонолога. З 10 грудня 2012 року поставлена на диспансерний облік ортопедом. З 19 серпня 2013 року ЛКК міської дитячої поліклініки оформлено потребу дитини в індивідуальному навчанні. З 11 березня 2013 року перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога та з 2 вересня2014 року на диспансерному обліку у ЛОР-лікаря.

Як визначено ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частини першої ст.185 СК України той з батьків, із кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга ст.185 СК України).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Позивачкою в обґрунтування своїх позовних вимог надано виписку з історії розвитку дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період з дня народження по ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно даної виписки судом встановлено, що 18.09.2012 року дитину взято на диспансерний облік пульмонологом міської дитячої поліклініки з приводу бронхіальної астми, персистуючий перебіг. Повторний диспансерний огляд 03.12.2015 року; 10.12.2012 року взята на диспансерний облік ортопедом міської дитячої поліклініки з приводу плоскостопості, рекомендовано отримання ортопедичних устілок , повторний огляд 02.02.2016 рік; 02.09.2014 року взято на диспансерний облік - ЛОР - лікарем міської дитячої поліклініки з приводу хронічного субкомпенсованого тонзиліту. Повторний диспансерний огляд 11.11.2015 року. 03.11.2015 року взято на диспансерний облік ендокринологом міської дитячої поліклініки з приводу ожиріння, прогресуючий перебіг ( а.с. 8-9).

В порушення вимог ст. 76-81 ЦПК України позивачкою не надано суду доказів, що станом на 04.03.2019 року ( день звернення до суду із позовом) її дочка у зв"язку із хворобливим станом здоров"я і надалі перебуває на диспансерному обліку у профільних лікарів, останні надані позивачкою відомості датовані 2015 роком. Також позивачкою не надано доказів, що за медичними показниками дитина потребує додаткових витрат на лікування, дієтичне харчування, відвідування занять у спеціалізованих школах та центрах, відвідування лікувальних санаторіїв.

Проаналізувавши надані позивачкою оригінали квитанцій ( чеків), судом встановлено, що вони стосуються витрат на харчування, а наявні квитанції ( чеки) з аптек на придбання ліків не підтверджуються необхідністю їх придбання ( відсутні висновки лікарів, виписки з медичної картки , призначення лікарів, епікризи, тощо). Відповідно до виписки з історії хвороби дитини - ОСОБА_9 , 2005 р.н. останні записи вчинено 03.11.2015 року, а квитанції щодо додаткових витрат позивачкою подані за період 2017 - 2018 роки ( а.с. 83-104 - оригінали квитанцій). Проїзні документи ( залізничні квитки) не містять зазначення року.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що позивачкою не доведено позовні вимоги та підстави для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, не конкретизовано з чим ці витрати пов"язані - з розвитком дитини, чи її хворобливим станом, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,258-259,263-265,268,273, 354 ЦПК України, ст.ст. 185 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитини відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2020 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко