ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3617/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/297/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарями: Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію у статті « ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11 год . 05 хв. на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» ІНФОРМАЦІЯ_3:

1.1. «На большинстве своих должностей ОСОБА_1 работал в качестве советника по юридическим вопросам. А проще говоря, помогал высшему руководству предприятий искать лазейки в законодательстве для собственной выгоды».

1.2. «…братья ОСОБА_1 создали подставную фирму «Металлопрофиль». А «благодаря» хорошим приятельским отношениям с руководителем ОСОБА_7 , фирма подписала договор с Центром о передачи части земли Центра в распоряжение «Металлопрофиля» для… постройки офисного центра».

1.3. «А вообще ОСОБА_1 быстро после Майдана сориентировался, сделав себе пиар на героях «Небесной сотни», якобы, представляя интересы родственников убитых. Дело, как водится, заглохло, но пиар сделал свое дело».

1.4. « Но ОСОБА_1 , в рамках своего проекта «Правовая помощь воинам АТО» почему-то не бросился против лучшего друга защищать военных и их права. Видимо юристы проекта оказывают помощь только избранным АТОшникам, вроде ОСОБА_11 , но никак не тех, кто вышел против скандального застройщика Пышняка».

1.5. « ОСОБА_1 уже договорился с бывшими «регионалами». Поговаривают , что со всеми, кроме «Охотничьего клуба СКС», который он так гневно заклеймил».

1.6. «Когда правда в суде всплыла наружу и журналисты таки «прижали» к стенке хитрого адвоката, он сознался, что изначально был в курсе настоящей фамилии своего клиента. Но предпочел об этом умолчать».

1.7. «Когда над адвокатом ОСОБА_1 нависла угроза открытия уголовного производства за использование фальшивого документа, он быстро выкрутился, заявив, что справку получил почтой, а военная прокуратура таки открыла уголовное производство и сейчас разбирается кто виноват в такой фальсификации - то ли адвокат ОСОБА_1 за заведомо неверно указанную фамилию клиента в запросе, то ли сотрудники МВС».

2. Зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» повідомлення наступного змісту:

«На веб-сайте Национального антикоррупционного портала «АНТИКОР» ІНФОРМАЦІЯ_2 была опубликована статья под названием: «ІНФОРМАЦІЯ_1». Среди прочих утверждений, вошедших в статью, были утверждения о том, что ОСОБА_1 является недобросовестным адвокатом, который якобы занимается обманом граждан, в том числе военных АТО; на протяжении своей деятельности якобы осуществлял подделки документов; неоднократно фигурировал в уголовных процессах не только как защитник (адвокат), неоднократно незаконно завладевал земельными участками; в своей политической карьере использует дружеские связи и действует вопреки нормам действующего законодательства.

Сообщаем, что данная информация не соответствует действительности. Редакция веб-сайта Национального антикоррупционного портала «АНТИКОР» не владеет какими-либо фактами, подтверждающими изложенные утверждения относительно гражданина ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:05 на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», власниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була розміщена стаття ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_1» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Зазначає, що поширена у наведеній статті інформація є недостовірною, містить ряд висловів, якими автор характеризує особу позивача з негативної сторони, та які мають явно образливий характер, висловлені в брутальній формі, що принижую честь та гідність позивача. Внаслідок поширення відповідачем у статті вказаної інформації мало місце порушення його особистого немайнового права на повагу до гідності і честі та на недоторканість ділової репутації, оскільки така інформація спотворила та принизила оцінку діяльності позивача з боку громадськості та суспільства, ця оцінка перестала бути об`єктивною, породила сумніви щодо дотримання ним моральних засад та правових норм.

Направлена позивачем до Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» вимога про спростування та виключення статті, в рамках досудового врегулювання спору, не була задоволена.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.12.2016 позовну заяву за вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист гідності, честі, ділової репутації та спростування недостовірної інформації повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації задоволено повністю та вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - Чередніченка О.М. про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2017 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача - адвокат Чередниченко О.М., діючи в інтересах ОСОБА_3 , просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_3 в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість з підстав неповного з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставина справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 не є власником веб-сайту Національний антикорупційний портал «АНТИКОР» та не має жодного відношення до нього і до поширення інформації у спірній статті.

Заявник зазначає, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 447-р від 22.07.2003 «Про адміністрування домену UA» надання даних та інформації про власника веб-сайту не відноситься до повноважень Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» (Центр компетенції УЦПНА), який не являється адміністратором системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет, а є виключним повноваженням Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр».

Вказує, що станом на момент видачі довідки № 12-ДР-ЦК від 07.09.2016 Центр компетенції УЦПНА взагалі не був наділений повноваженнями щодо надання інформації про власника веб-сайту, оскільки такі повноваження отримав згідно свідоцтва про акредитацію від 22.11.2017. Свідоцтвом про акредитацію від 11.04.2016 підтверджується акредитація Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» саме на видачу довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або з інформацією про його встановлення.

Наголошує, що отримання Центром компетенції УЦПНА інформації про реєстранта доменного імені antikor.com . ua з інтернет-сервісу «WHOIS Server» - whois.ua не може вважатись достовірною та актуальною інформацією на підтвердження обставин про власника цього веб-сайту, оскільки згідно п.п. 1, 3 Регламенту публічного інтернет-сервісу WHOIS, даний сервіс є джерелом публічної інформації про доменні імена, адміністратор будь-якого публічного домену не несе відповідальності за достовірність та актуальність інформації, що надається сервісом WHOIS.

Звертає увагу, що реєстрація доменного імені є відкритою, здійснюється в онлайн-режимі на підставі онлайн-заявки особи, яка має намір зареєструвати доменне ім`я, та не потребує жодного підтвердження ідентифікації та авторизації особи реєстранта. ОСОБА_3 заперечує своє відношення до доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 та веб-сайту Національний антикорупційний портал «АНТИКОР», та вказує, що не здійснював реєстрацію доменного імені, він є журналістом і його персональними даними скористались для реєстрації доменного імені від його імені з метою подальшої дискредитації його як журналіста чи з інших невідомих йому мотивів.

В свою чергу, уповноважений державою орган, який здійснює повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет - Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр», у відповіді № 5-189/16 від 28.12.2016 на адвокатський запит зазначає, що достовірна інформація щодо власника веб-сайту може бути отримана у хостиг-провайдера веб-сайту.

В довідці Центру компетенції УЦПНА № 12-ДР-ЦК від 07.09.2016 наведена інформація про хостинг-провайдера доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: найменування DANCOM LTD; адреса місцязнаходження: 1/2 Miles Northern Highway, Belize BZ; веб-сайт: https://ddos-guard.net/; адреса електронної пошти: , ; телефон: +7 , +7 ; факс: +8 .

Проте ні позивач, ні Центр компетенції УЦПНА, для встановлення власника веб-сайту Національний антикорупційний портал «Антикор» не зверталися до хостинг-провайдера доменного імені antikor.com .ua.

Зауважує, що особа, яка здійснила реєстрацію ОСОБА_2 , згідно відповіді реєстратора ТОВ «Хостпро» № 73 від 25.09.2015 вказала адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка відповідає адресі електронної пошти, яка вказана нібито як адреса електронної пошти ОСОБА_3 в довідці Центру компетенції УЦПНА № 12-ДР-ЦК від 07.09.2016, хоча ОСОБА_3 до вказаної електронної пошти жодного відношення не має, а також вказала адресу: бул. Ромена Ролана, 7, м. Київ, яка відповідає адресі офіційного сайту Національний антикорупційний портал «Антикор», вказаної на веб-сайті, але до вказаної адреси ОСОБА_3 також жодного відношення не має.

Центр компетенції УЦПНА не може надати достовірну інформацію про власника веб-сайту, оскільки не являється володільцем такої, а отже надана Центром компетенції УЦПНА інформація щодо власника веб-сайту Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» у довідці № 12-ДР-ЦК від 07.09.2016 є нічим іншим як припущенням, отриманим з серверу « WHOIS Server», який не несе відповідальності за достовірність та актуальність інформації, що надається сервісом WHOIS.

Довідка Центру компетенції УЦПНА № 12-ДР-ЦК від 07.09.2016 не є достовірним та належним доказом на підтвердження обставин того, що ОСОБА_3 є реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 та власником веб-сайту Національний антикорупційний портал «АНТИКОР», а є лише припущенням. При цьому, обов`язок встановлення власника веб-сайту Національний антикорупційний портал «АНТИКОР» покладається саме на позивача.

На думку відповідача, зміст статті не містить інформації, яка б порушувала честь, гідність та ділову репутацію позивача, а наведені ним витяги є оціночними судженнями, а саме висловлюваннями, які не містять фактичних даних і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів. Крім того, позивач є публічною особою, що він і сам визнає, а межі допустимої критики щодо ділової людини є ширшими ніж для пересічного громадянина.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду, оскільки не містять посилання на порушення судом норм матеріального і процесуального права та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником законодавчих норм, є безпідставними та такими, що не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції. Відповідач самостійно в своїй апеляційній скарзі зазначає, що з усіх поданих доказів до суду він дійсно зареєстрований власником веб-сайту, та з цього приводу зазначає лише те, що це не він здійснив реєстрацію. Однак, у даній справі не підлягає доведенню правомірність внесення відповідача як власника сайту. У відповідача є право, в окремому порядку, подати до суду позовну заяву та з`ясувати правомірність внесення його відомостей, як власника сайту, а не вирішувати їх у даній справі, яка зовсім цього не стосується.

З приводу того, що ОСОБА_3 є належним відповідачем, у постанові Чернігівського апеляційного суду від 14.01.2020 (аналогічна справа № 742/362/17, де відповідач також оспорював своє відношення до сайту «Антикор»), суд встановив, що твердження особи про те, що він не є реєстрантом доменного імені спростовується довідкою компетентного органу - Консорціуму УЦПНА (аналогічний висновок також міститься і у постанові Чернігівського апеляційного суду від 16.12.2019). У матеріалах даної справи міститься довідка від 07.09.2016 № 12-ДР-ЦК, видана Консорціумом УЦПНА, яка є належним та допустимим доказом та підтверджує що відповідач ОСОБА_3 є засновником веб-сайту «Антикор», а відтак і належною стороною у справі.

До апеляційної скарги відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив достовірність інформації викладеної у статті. Суд, проаналізувавши зміст статті, прийшов до висновку, що у даному випадку, негативна інформація щодо позивача поширена відповідачем, містить фактичні дані стосовно ОСОБА_1 та має характер наклепу (тобто, поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Відтак, суд першої інстанції вірно встановив, що вказана і поширена відповідачами інформація є недостовірною й порушує особисті немайнові права позивача на повагу до його гідності, честі та на недоторканість ділової репутації.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Чередніченка О.М., який підтримав апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 , який наполягав на законності рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яка поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:05 год. на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», власниками якого є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у статті ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо позивача, є негативною, містить фактичні дані стосовно позивача, що є неправдивими, нічим не підтвердженими, не відповідають дійсності, а тому підлягає спростуванню.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не може апеляційний суд через порушення норм процесуального права.

Рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, в якій, зокрема зазначається, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:05 год. на сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 Національний антикорупційний портал «АНТИКОР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 опубліковано статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1.», автором зазначено ОСОБА_4 (а.с. 8-11).

У даній статті, серед іншого, зазначено наступне:

«Когда правда в суде всплыла наружу и журналисты таки «прижали» к стенке хитрого адвоката, он сознался, что изначально был в курсе настоящей фамилии своего клиента. Но предпочел об этом умолчать».

«Когда над адвокатом ОСОБА_1 нависла угроза открытия уголовного производства за использование фальшивого документа, он быстро выкрутился, заявив, что справку получил почтой, а военная прокуратура таки открыла уголовное производство и сейчас разбирается кто виноват в такой фальсификации - то ли адвокат ОСОБА_1 за заведомо неверно указанную фамилию клиента в запросе, то ли сотрудники МВС».

«На большинстве своих должностей ОСОБА_1 работал в качестве советника по юридическим вопросам. А проще говоря, помогал высшему руководству предприятий искать лазейки в законодательстве для собственной выгоды».

«…братья ОСОБА_1 создали подставную фирму «Металлопрофиль». А «благодаря» хорошим приятельским отношениям с руководителем ОСОБА_7 , фирма подписала договор с Центром о передачи части земли Центра в распоряжение «Металлопрофиля» для… постройки офисного центра».

«А вообще ОСОБА_1 быстро после Майдана сориентировался, сделав себе пиар на героях «Небесной сотни », якобы, представляя интересы родственников убитых. Дело, как водится, заглохло, но пиар сделал свое дело».

« Но ОСОБА_1 , в рамках своего проекта «Правовая помощь воинам АТО» почему-то не бросился против лучшего друга защищать военных и их права. Видимо юристы проекта оказывают помощь только избранным АТОшникам, вроде ОСОБА_11 , но никак не тех, кто вышел против скандального застройщика ОСОБА_15 ».

« ОСОБА_1 уже договорился с бывшими «регионалами». Поговаривают , что со всеми, кроме «Охотничьего клуба СКС», который он так гневно заклеймил».

15.09.2016 позивачем на адресу Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» та ТОВ «Хостпро» були направлені вимоги про виключення з веб-сайту Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» статті ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_1.» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_6), яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16-19).

У відповідь на вказану вимогу ТОВ «Хостпро» повідомило позивачу, що воно не є власником, адміністратором чи хостинг-провайдером веб-сайту чи сайту ІНФОРМАЦІЯ_4, а також не є власником чи реєстратором домену ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв`язку з чим не може задовольнити вимогу позивача (а.с. 20).

За інформацією ТОВ «Хостпро» № 73 від 25.09.2015 (а.с. 12) послуга реєстрації доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 надається ТОВ «Хостпрост» в інтересах клієнта. У формі онлайн-замовлення на сайті hostpro .ua клієнт вказав наступні дані:

ПІБ: ОСОБА_2

Емеіл: ІНФОРМАЦІЯ_5

Адреса:

АДРЕСА_1

Телефон: НОМЕР_4 .

Згідно останнього запису у трудовій книжці ОСОБА_3 вбачається, що з 25.12.2012 він працює на посаді керівника відділу журналістських розслідувань «Міжнародної інформаційно-аналітичної агенції «Європейська хвиля» (а.с. 103).

Свідоцтвом про акредитацію ОП «Український мережевий інформаційний центр» від 11.04.2016 підтверджено компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» у здійсненні ним функцій Центру компетенції адресного простору, що полягають у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформації про його встановлення відповідно до Договору про акредитацію від 11.04.2016 (а.с. 15 зворот).

Свідоцтвом про акредитацію ОП «Український мережевий інформаційний центр» від 22.11.2017 підтверджено компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» у здійсненні ним функцій Центру компетенції адресного простору українського сегменту мережі Інтернет, що полягають у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею Експертних висновків, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення відповідно до Договору про акредитацію від 11.04.2016 (а.с. 104).

У довідці від 07.09.2016 № 12-ДР-ЦК Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес « (УЦПНА) Департаменту «Центр компетенції» (Центр компетенції УЦПНА) повідомив наступну інформацію щодо доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13-15):

- Відомості про реєстратора доменного імені: найменування: Gransy s. r . o .; місцезнаходження: Borivojova 878/35 130 00 Prague Czech Repablic; адреса для листування: Business Center Rokytka, Sokolovska 270/201, 190 00 Prague, CZ; веб-сайт: http://regtons.com.

- Адреса фактичного місцезнаходження власника хостингу: Belize.

- Відомості про хостинг-провайдера: найменування: DANCOM LTD; дата реєстрації: 05.12.2012; місцезнаходження: 1/2 Miles Northern Highway, Belize BZ; веб-сайт: https://ddos-guard.net/; електронна адреса: , .

Додатково, за результатами дослідження змісту веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що інформаційна діяльність на ньому здійснюється від імені «Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР». Так, у розділі «Про нас» цього веб-сайту зазначено наступне: «Національний антикорупційний портал «АНТИКОР» є публічним майданчиком для висвітлення рейдерських захоплень підприємств і корупції в органах влади. Даний ресурс створений за сприяння ГО «Комітет по протидії корупції в органах влади». На цьому веб-сайті наведені наступні мережеві ідентифікатори - адреса: Україна, м. Київ, бульвар Ромена Ролана,7; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7.

В Реєстрі громадських об`єднань (ІНФОРМАЦІЯ_8/), розміщеного на веб-сайті Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, міститься наступна інформація про Громадську організацію «Комітет по протидії корупції в органах влади»: реєстраційний номер запису - 1364237, стан - зареєстровано, тип запису - Громадське об`єднання (без статусу юридичної особи); повне найменування - ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «КОМІТЕТ ПО ПРОТИДІЇ КОРУПЦІЇ В ОРГАНАХ ВЛАДИ»; місцезнаходження - Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Садова, 123, кв. 29; засновники - ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; дата внесення останніх змін - 07.07.2012 15:06:48.

Враховуючи знеособленість персональних даних реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 в сервісі WHOIS (статус: not published ), для встановлення належного відповідача можливо звернутись відповідно до ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» до:

- реєстратора доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 - щодо персональних даних реєстранта цього доменного імені;

- хостинг-провайдера веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_8/ - щодо персональних даних власника (користувача послуг хостингу) цього веб-сайту.

Так, в базі WHOIS реєстратором доменного імені зазначена компанія Gransy s.r. o . з адресою місцезнаходження в м. Прага Чеської Республіки.

При цьому компанія Gransy s.r.o. здійснює діяльність і на території України через веб-сайт https://regnames.ua/, на якому зазначені наступні мережеві ідентифікатори - адреса для листування: Україна, 65009, м. Одеса, а/с 21А, RegNames; телефон: НОМЕР_5 ; електронна адреса:.

Про належність веб-сайту https://regnames.ua/ компанії Gransy s. r.o . свідчить зазначення останньої власником свідоцтва на знак для товарів послуг « Regтames ».

Згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-порталі Державної служби інтелектуальної власності України (http://sips.gov.ua/ua), власником свідоцтва на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (номер свідоцтва: НОМЕР_6 ; дата реєстрації Знака:12.12.2011; очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва: 31.12.2020) є Гранси с.р.о. (Борживойова 35 , Прага 3, 130 00, Чеська Республіка (CZ). Зазначене свідчить, що компанія Gransy s.r.o. здійснює діяльність і на території України також.

Так, у відповідь на запит Центру компетенції УЦПНА, 07.09.2016 компанія Gransy s.r.o. повідомила наступні дані про реєстранта доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4: «ОСОБА_3; АДРЕСА_6; тел. НОМЕР_7 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр», яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2003 № 447-р «Про адміністрування домену «UA» та ст. 56 Закону України «Про телекомунікації» уповноважено здійснювати адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, акредитувало Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» та підтвердило компетентність останнього у здійсненні функцій Центру компетенції адресного простору, що полягають у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформації про його встановлення відповідно до Договору про акредитацію від 11.04.2016.

У відповідь на адвокатський запит від 30.11.2016 № 4064 щодо надання інформації про власника веб-сайту https://antikor.com.ua/ ОП «Український мережевий інформаційний центр» листом від 28.12.2016 № 5-189/16 повідомило, що згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. У таких випадках, власник веб-сайту визначається у договорі, укладеному з реєстрантом доменного імені. Про існування такого договору, як правило, нічого не відомо ОП УМІЦ. Інформація щодо власника веб-сайту може бути отримана у хостинг-провайдера веб-сайту. З метою сприяння захисту прав осіб від порушень у мережі Інтернет, ОП УМІЦ акредитувало та підтвердило компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (УЦПНА) у здійсненні ним функцій Центру компетенції адресного простору, що полягають у:

- проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків;

- видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення.

Надання цих послуг здійснюється Центром компетенції як структурним підрозділом УЦПНА із застосуванням онлайн-сервісу «WEB-FIX» на підставі Порядку надання послуг з проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, затвердженого ОП УМІЦ 01.08.2016 та Свідоцтва про акредитацію, виданого ОП УМІЦ 11.04.2016. Враховуючи викладене, а також те, що згідно із Статутом ОП УМІЦ та іншими публічними документами, що є обов`язковими для дотримання ОП УМІЦ, останній не може надавати послуги третім особам у разі, якщо для надання таких послуг воно акредитувало інші організації, для отримання запитуваної інформації необхідно звернутись до Центру компетенції УЦПНА (а.с. 105).

У відповідь на адвокатський запит від 01.10.2018 щодо надання інформації стосовно власника веб-сайту «АНТІКОР» Консорціум Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» листом від 05.10.2018 № 79-ЦК повідомив, що в розумінні Закону України «Про захист персональних даних», відповідно до якого дані про реєстранта доменного імені можуть перебувати у скритому від публічного доступу режимі в інформаційному сервісі WHOIS, володільцями персональних даних реєстрантів є відповідні реєстратори доменних імен, які безпосередньо укладають договір на реєстрацію певного доменного імені з реєстрантом, а розпорядниками персональних даних реєстрантів є оператори відповідних реєстрів - у національному кириличному домені вищого рівня УКР - ТОВ «Технічний Центр Інтернет», а в національному домені вищого рівня «UA» - ТОВ «Хостмайстер».

Крім того, на сьогодні в Україні відсутній реєстр власників веб-сайтів. Згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. Ним може бути отримувач послуг хостингу та/або володілець облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту у мережі Інтернет (формалізований згідно зі стандартами мережі Інтернет запис на комп`ютерному обладнанні (комп`ютерах, серверах), підключеному до мережі Інтернет, що ідентифікує користувача (наприклад, власника веб-сайту) на такому обладнанні, включає в себе дані про доступ до частини каталогові програмного забезпечення комп`ютерного обладнання, а також визначає права такого доступу, що надають можливість володільцю облікового запису давати, видаляти, змінювати електронну (цифрову) інформацію і дані веб-сайту, надавати доступ до веб-сайту або його частин, окремих даних іншим особам, припиняти функціонування такого веб-сайту або його частини в межах облікового запису).

Тобто, на практиці, особа реєстранта доменного імені, отримувача послуг хостингу та володільця облікового запису може як співпадати так і не співпадати, а відносини між цими суб`єктами відповідно до яких визначається власник веб-сайту, врегульовані на договірних засадах. Про існування таких договірних відносин, як правило, нічого не відомо ні ОП УМІЦ, ні акредитованому ним Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (УЦПНА). Отже останні не є володільцями/розпорядниками запитуваної інформації.

Центр компетенції УЦПНА надає послугу щодо видачі довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення (далі-довідка) із застосуванням онлайн-сервісу «WEB-FIX» на підставі пунктів 17-20 Порядку надання послуг з проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею Експертних висновків, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення, затвердженого Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» 22.11.2017 та Свідоцтва про акредитацію, виданого ОП УМІЦ 22.11.2017.

Зазначені довідки включають інформацію про: назву доменного імені; доступність за доменним іменем веб-сайту для публічного використання у мережі Інтернет; дату та час реєстрації доменного імені; дату внесення останніх змін, дату та час завершення строку реєстрації доменного імені; DNS-сервер(-и); WHOIS Server; реєстратора доменного імені; реєстранта доменного імені; IP -адрес, якій/яким відповідає доменне ім`я; хостинг-провайдера; доступність сервера; тип сервера; публічний домен, в якому зареєстровано доменне ім`я; суб`єктів, які відповідно до законодавства можуть бути власниками веб-сайту (реєстрант, отримувач послуг хостингу, володілець облікового запису), суб`єкта, від імені якого здійснюється інформаційна/господарська діяльність через веб-сайт, зокрема, наявна контактна інформація про нього на веб-сайті (найменування/прізвище, ім`я, по батькові, адреса місцезнаходження, адреса електронної пошти, телефон, факс тощо); співставлення даних розміщених на веб-сайті, з даними державних реєстрів, що перебувають у відкритому доступі власника веб-сайту (при можливості їх встановлення в досудовому порядку) або інформація про його встановлення (при неможливості їх встановлення в досудовому порядку)(а.с. 107).

У відповідь на адвокатський запит АО «ЛІТІГЕЙШН ГРУП» від 14.11.2018 № 14-11-01/18АЗ Консорціум Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» листом від 14.11.2018 № 90-ЦК повідомив, що при реєстрації доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 15.07.2013 реєстрантом цього доменного імені були повідомлені наступні дані про себе: ОСОБА_3 , адреса електронного пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 , телефон: НОМЕР_4 . Це доменне ім`я було зареєстровано реєстратором доменних імен - ТОВ «Хостпро».

Згідно із усталеною практикою реєстрація доменних імен здійснюється в онлайн-режимі та на підставі даних, повідомлених особисто заявником (реєстрантом доменного імені) без проведення ідентифікації його особи та додаткових перевірок таких даних реєстратором доменного імені.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Право користування доменним іменем може бути передано реєстрантом доменного імені іншій особі. Для такої передачі реєстрант доменного імені звертається до реєстратора такого доменного імені щодо проведення процедури переделегування доменного імені (зміни реєстранта доменного імені). Про переделегування доменного імені реєстратором доменного імені вноситься відповідний запис до реєстру домену верхнього рівня, внаслідок чого цей запис відображається в службі WHOIS.

Право користування доменним іменем може бути також передано повністю або частково реєстрантом доменного імені іншій особі на договірних засадах без переделегування такого доменного імені (без зміни реєстранта доменного імені). За відсутності у реєстранта доменного імені доказів передачі права користування таким доменним іменем (договору тощо) іншій особі, відповідальність за адресацію доменного імені до відповідного веб-сайту та за функціонування такого веб-сайту несе виключно реєстрант доменного імені.

Оскільки реєстрант доменного імені має можливість здійснювати налаштування/зміну адресації доменного імені, отримувач послуг хостингу має можливість здійснювати налаштування/зміну адресації веб-сайту таким доменним іменем, вони є відповідальними за створення технологічної можливості функціонування (працездатності) веб-сайту та доступу до нього інших осіб через мережу Інтернет. А володілець облікового запису встановлює порядок та умови використання веб-сайту та є особою, відповідальною за зміст веб-сайту. При цьому першочерговою умовою для можливості адресації веб-сайту відповідним доменним іменем є реєстрація такого доменного імені.

Отже, власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу.

Проте, виходячи з того, що в матеріалах справи міститься власноруч підписаний лист від імені ОСОБА_2 про те, що він особисто реєстрував доменне ім`я antikor .com.ua і при цьому були вказані дані ОСОБА_3 , а також те, що він жодним особам не передавав/не переделеговував це доменне ім`я, можливо зробити висновок, що така ситуація дійсно мала місце.

В цьому разі саме ОСОБА_2 , як особа, яка зареєструвала доменне ім`я відповідальна за функціонування веб-сайту, що адресується цим доменним іменем, оскільки саме він отримав від реєстратора доменного імені - ТОВ «Хостпро» дані доступу для управління доменним іменем, та відповідно тільки він чи уповноважені ним особи, відповідальні за здійснення адміністративних/технічних функцій щодо такого доменного імені, мали можливість здійснювати налаштування/зміну адресації доменного імені шляхом: визначення/ зміни ІР-адрес (-и), яким/якій відповідає доменне ім`я; визначення/зміни ns-серверів доменного імені; визначення/зміни серверів електронної пошти; встановлення перенаправлення (редиректу) на інше доменне ім`я тощо.

Тобто, з урахуванням наведеного, можливо зробити висновок, що саме ОСОБА_2 , як особа, яка власноруч (виходячи з матеріалів справи) підтвердила факт самостійної реєстрації доменного імені antikor .com.ua із зазначенням даних ОСОБА_3 , без здійснення подальшої передачі/переделегування цього доменного імені іншим особам, є відповідальним за функціонування веб-сайту, що адресується цим доменним іменем, до моменту переделегування (зміни реєстранта) цього доменного імені з його власної ініціативи (а.с. 106).

На веб-сайті Національний антикорупційний портал «АНТИКОР» у розділі «Главная О нас» за посиланням https://antikor.com.ua/about.html зазначено - « Национальный антикоррупционный портал «АНТИКОР», является публичной площадкой для освещения рейдерских захватов предприятий и коррупции в органах власти. Именно рейдерство и коррупция в Украине является основным барьером для притока инвестиций и реформирования экономики. Без активной борьбы с этими явлениями невозможно развитие современного государства. Поэтому мы пытаемся работать максимально эффективно для достижения позитивного результата в этой борьбе. У нас есть команда профессионалов, способных эффективно противодействовать рейдерству и коррупции. Только вместе мы способны победить эти пагубные явления и заставить власть бороться с ними. Редакционную политику портала «АНТИКОР» определяет редакционная коллегия издания. Журналисты: ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Редакторы ленты новостей: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Корректор: ОСОБА_26» (а.с. 112).

У розділі « Главная Контактная информация » за посиланням https://antikor.com.ua/contacts.html зазначено - « Национальный антикоррупционный портал «АНТИКОР», является публичной площадкой для борьбы с рейдерскими захватами предприятий и коррупцией в Украине. Наш адрес: Украина, Киев, бульвар Ромена Роллана 7. Электронная почта: .» (а.с. 113).

Як вбачається зі змісту статей 33, 36, 119 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.

Відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року (справа № 439/1469/15-ц, провадження № 61-5189св18).

Ураховуючи наведене, відповідачами у справі мають бути автор та власник веб-сайта відповідного інформаційного матеріалу.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

У частині 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний /постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17/.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 одним з відповідачів зазначив ОСОБА_3 як власника веб-сайту Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», на якому розміщено негативну та недостовірну інформацію щодо позивача, що порушує його право на повагу до гідності та честі, а також на недоторканість ділової репутації.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, вищезазначених норм чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, саме ОСОБА_1 як позивач та особа, яка стверджує про порушення його прав відповідачем ОСОБА_3 , повинен довести, що останній є належним відповідачем у справі.

У позові та відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на довідку від 07.09.2016 № 12-ДР-ЦК, видану Консорціумом УЦПНА, як на належний та допустимий доказ на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 є власником веб-сайту «Антикор», а відтак і належною стороною у справі.

Як встановлено судом та зазначалось вище, листом від 05.10.2018 № 79-ЦК у відповідь на запит про надання інформації стосовно власника веб-сайту «АНТІКОР» Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» повідомив, що ні ОП УМІЦ, ні акредитований ним Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (УЦПНА) не є володільцями/розпорядниками інформації про власника веб-сайту «АНТІКОР». Послуга щодо видачі довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення надається Центром компетенції УЦПНА.

Листом від 14.11.2018 № 90-ЦК Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» повідомив, що в матеріалах справи міститься власноруч підписаний лист від імені ОСОБА_2 про те, що він особисто реєстрував доменне ім`я antikor .com.ua і при цьому були вказані дані ОСОБА_3 , а також те, що він жодним особам не передавав/не переделеговував це доменне ім`я. А тому саме ОСОБА_2 , як особа, яка зареєструвала доменне ім`я відповідальна за функціонування веб-сайту, що адресується цим доменним іменем, оскільки саме він отримав від реєстратора доменного імені - ТОВ «Хостпро» дані доступу для управління доменним іменем, та відповідно тільки він чи уповноважені ним особи, відповідальні за здійснення адміністративних/технічних функцій щодо такого доменного імені.

Крім того, свідоцтвом про акредитацію ОП «Український мережевий інформаційний центр» від 11.04.2016 Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» був наділений функціями Центру компетенції адресного простору, що полягали, зокрема, у видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформації про його встановлення. Можливість видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення була підтверджена Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» свідоцтвом про акредитацію ОП «Український мережевий інформаційний центр» від 22.11.2017.

Тобто, на момент видачі довідки від 07.09.2016 № 12-ДР-ЦК, яку позивач вважає належним та допустимим доказом на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 є власником веб-сайту «Антикор», Консорціум «Український центр підтримки номерів і адрес» не був наділений функціями Центру компетенції адресного простору українського сегменту мережі Інтернет щодо видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення. Такі функції були надані центру компетенції УЦПНА згідно свідоцтва про акредитацію ОП «Український мережевий інформаційний центр» від 22.11.2017

У вказаній довідці містяться лише відомості про реєстратора доменного імені та про хостинг-провайдера.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначалось вище, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що належних та допустимих доказів, які б безспірно підтверджували, що власником веб-сайту Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Посилання позивача на судові рішення у даній категорії справ Чернігівського апеляційного суду, якими встановлено, що саме ОСОБА_3 є належним відповідачем у справах щодо спростування інформації, розміщеної на веб-сайті «Антикор», спростовуються вищевикладеними обставинами. Крім того, позиція про те, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем висловлена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 742/286/17).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, районний суд достовірно не встановив на підставі належних, допустимих та достатніх доказів відповідальність саме ОСОБА_3 за спростування поширеної інформації, як автора чи власника веб-сайту, та ухвалив рішення по суті заявлених вимог щодо вказаного відповідача, що не відповідає вимогам закону.

Таким чином, заочне рішення Прилуцького районного суду Чернігівської області від 20.01.2017 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи в сумі 826,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації та в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ) 826 грн 80 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий Судді: