Справа № 739/812/20
Номер провадження 2/739/415/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

за участі секретаря - Неживець К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права на земельну частку(пай),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, та визнання права на земельну частку(пай), мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка з 1980 року проживала зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , після її смерті позивач та ОСОБА_3 залишилися проживати разом, проживали однією сім`єю, разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку(пай). Правопосвідчувальний документ втрачений, з цього приводу він звертався до ЗМІ. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для оформлення спадщини, дана обставина унеможливлює оформлення спадщини в порядку передбаченому ЗУ «Про нотаріат».

Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - Ларинівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча судом про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглянути за відсутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку(пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено.

Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті ОСОБА_3 належало тільки право на земельну частку(пай).

Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, вважає, що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка з 1980 року проживала зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 .(а.с.6-8)

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 13 травня 2020року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

За життя ОСОБА_3 отримав сертифікат на право на земельну частку пай серії ЧН №0137575 від 10.11.1996року.(а.с.12)

Згідно довідки Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №04-05/410 від 09.12.2019 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом з ОСОБА_1 в с. Фївка Новгород-Сіверський район Чернігівська область (а.с.9)

З приводу втрати сертифіката позивач звертався з оголошення до ЗМІ (а.с.13).

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні.

Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142, 197, 200, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права на земельну частку(пай) - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в с.Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право на земельну частку(пай) розміром 8.20га умовних кадастрових гектарах який знаходиться на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, із земель КСП «Колос» у відповідності до сертифікат на право на земельну частку пай серії ЧН №0137575 від 10.11.1996 р. виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.І. Іващенко