Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8171/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 29 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/8171/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Нічний експрес», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

за апеляційною скаргою приватного підприємства «Нічний експрес»,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 17 травня 2019 року суддею Сингаївським О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до приватного підприємства «Нічний експрес» (далі - ПП «Нічний експрес»), у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.04.2019 (а.с. 130-132), просила стягнути з відповідача на її користь 33121,72 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 300000 грн - моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 22.10.2015 за участі водія ОСОБА_2 - працівника ПП «Нічний експрес», який керував автомобілем марки «МАЗ 53371», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої її матір ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження та загинула на місці пригоди. Внаслідок смерті матері вона зазнала моральних страждань, був змінений звичайний спосіб її життя. Крім того, вона понесла витрати на ритуальні послуги в сумі 16691,72 грн та на встановлення, облаштування пам`ятника 16430 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПП «Нічний експрес» на користь ОСОБА_1 150000 грн на відшкодування моральної шкоди, 30421,72 грн на відшкодування матеріальної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПП «Нічний експрес», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На його думку, судом першої інстанції не враховані обставини, за яких дії потерпілої ОСОБА_3 , яка загинула внаслідок ДТП, сприяли виникненню шкоди, що є підставою для зменшення її розміру. Крім того, вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до ПП «Нічний експрес», оскільки цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована, а тому матеріальну і моральну шкоду має відшкодовувати страховик. Обов`язок у підприємства на відшкодування шкоди виникає лише у разі недостатності у страховика страхової виплати для повного відшкодування шкоди. Вказав, що якби позивачка звернулась до ПП «Нічний експрес» з вимогою про відшкодування завданих збитків, їй було б роз`яснено її право на відшкодування збитків за рахунок страхової компанії, а в разі відмови у такому відшкодуванні вказане питання було б вирішене у інший спосіб.

У відзиві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

У судовому засіданні представник ПП «Нічний експрес» апеляційну скаргу підтримав, Демянова Н.І. та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.10.2015 біля будинку АДРЕСА_1 , належний ПП «Нічний експрес» автомобіль «МАЗ 53371», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив наїзд на пішохода матір позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Кримінальне провадження по факту ДТП закрито у зв`язку із відсутністю у діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 28.04.2017 причиною виникнення ДТП є раптовий вихід пішохода ОСОБА_3 на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 за відсутності у останнього технічної можливості уникнути пригоди.

Зазначені обставини, а також факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ПП «Нічний експрес» підтверджені письмовими доказами, наявними у матеріалах справи (а.с.5-14, 20-22 т. 1).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПП «Нічний експрес» має відшкодувати шкоду, заподіяну його працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків, а посилання відповідача на те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована, є безпідставними, оскільки договірні відносини відповідача із страховою компанією не створюють обов`язку для позивача, який має право на відшкодування шкоди за рахунок власника джерела підвищеної небезпеки та роботодавця.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Також у абзаці другому пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність ПП «Нічний експрес» була застрахована у СК «Галицька» згідно полісу №АЕ/3636101, тому саме страховик зобов`язаний сплатити страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок смерті ОСОБА_3 у межах лімітів відповідальності страховика.

ПП «Нічний експрес» повідомило страхову компанію в визначений законом спосіб про настання страхового випадку, що підтверджується відповідними документами (а.с. 1-9 т. 2).

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували, що представник відповідача порушував питання про залучення до участі у справі СК «Галицька» (а.с.68-69 т. 2), проте оскільки ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заперечувала проти цього і наполягали на відповідальності лише ПП «Нічний експрес», такої процесуальної дії не було вчинено (а.с. 72-73 т. 2).

При цьому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі у якості співвідповідача страховика.

Враховуючи зазначені обставини, встановити обсяг відповідальності страхувальника, який обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, без залучення до участі у справі в якості співвідповідача страховика, неможливо, а оскільки позивачка пред`явила позов лише до страхувальника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Посилання позивачки на те, що за умов закриття кримінального провадження, вона позбавлена правових підстав звернення до страховика, є помилковими. Так, з огляду на положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 1166, 1187 ЦК України, закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення не звільняє відповідача як власника і володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану смертю ОСОБА_3 , внаслідок дії цього джерела підвищеної небезпеки та він повинен нести цю цивільно-правову відповідальність. Відповідачем по справі не було доведено, що шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки була заподіяна внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки ПП «Нічний експрес», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована СК «Галицька», повинен нести цивільно-правову відповідальність як власник і володілець джерела підвищеної небезпеки за шкоду, завдану смертю ОСОБА_3 внаслідок дії цього джерела підвищеної небезпеки, тому саме на страховику лежить обов`язок сплатити страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок смерті ОСОБА_3 у межах лімітів відповідальності страховика.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №674/1666/14-ц.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про залишення позову без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Нічний експрес» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 травня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про залишення позову без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 21 лютого 2020 року.