Справа№592/8975/20
Провадження №2/592/2707/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Макакенко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком та зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично в ній не проживає без поважних причин з лютого 2018 року. Востаннє ОСОБА_2 знаходився за вказаною адресою в лютому 2018 року, виїхав у невідомому напрямку, спілкування з нею та спільною дитиною припинив. Оскільки, за вищевказаною адресою ОСОБА_2 не проживає, то виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим порушуються її права. У зв`язку з цим просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1993 року,- ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.12.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.01.1994 Відділом ЗАГС міськвиконкому м.Суми, актовий запис №ІІ (а.с.11).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ,- ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.13).

З довідки, наданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради №14.03-08/60530 від 19.06.2020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: колишній чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Відповідно до статті 41 Конституції України,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується письмовими поясненнями наданими ОСОБА_5 , мешканки квартири за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , мешканки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 більше 2 років не проживає у квартирі, не утримує квартиру та не здійснює комунальні платежі (а.с.17, 18).

Згідно ст. 391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки ОСОБА_2 не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останнього таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується вимоги про зняття ОСОБА_2 з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 7 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши до органу реєстрації судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому вимоги позивача щодо зняття з місця реєстрації відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 76 - 81, 82, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв