Справа № 308/9100/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гук Ольга Олегівна на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду постановлену 01 жовтня 2019 року головуючим суддею Деметрадзе Т.Р. у справі за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, де заінтересованими особами є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна Експертна служба», ОСОБА_2 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Еталон»,

встановив:

У серпні 2019 року ФОП ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст.ст. 447-451 ЦПК України, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо використання звіту про оцінку майна, де заінтересованими особами є: ТОВ «Приватна Експертна служба», ОСОБА_2 та ТОВ «Еталон».

Скарга вмотивована тим, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває зведене виконавче провадження № 50276750 з примусового виконання: виконавчого листа № 308/10824/15-ц, виданого 20.04.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 року за період з 01.11.2014 року по 12.06.2015 року в розмірі 854303,79 грн. та 3654 грн. судового збору; виконавчого листа №308/5250/14-ц, виданого 06.03.2015 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишок заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 року за період з 01.06.2013 року по 01.11.2014 року у розмірі 522852,80 грн. та витрат, пов`язаних зі сплати судового збору у розмірі 3654 грн.; наказу №910/2332/15-г, виданого 21.04.2015 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ФОП Стук на користь ТОВ «Еталон» інфляційних збитків у сумі 34148,25 грн. та 1827 грн. судового збору.

Вказує, що в межах даного виконавчого провадження 06.05.2019 року було здійснено опис та арешт шести земельних ділянок, розташованих за адресою АДРЕСА_1 . 19.06.2019 року державним виконавцем винесено 3 постанови про призначення експерта для визначення вартості трьох земельних ділянок.

Зазначає, що при ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження нею було встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0143 оцінена в 206060 грн., земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0118 оцінена в 159120 грн., земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:5113 оцінена в 170350 грн.

Заявник вважає, що дані висновки про вартість вищевказаних земельних ділянок є необ`єктивними, недостовірними, оцінка є явно заниженою з метою якнайшвидшого продажу таких на електронних торгах, та при складанні звітів допущені ряд грубих порушень. Зокрема, наведені для порівняння у звітах про експертну грошову оцінку оголошення відображені не у розгорнутому вигляді, тому неможливо встановити чи дійсно земельні ділянки аналогічного цільового призначення, та жодного повідомлення про проведення огляду арештованих земельних ділянок на адресу боржника не надходило.

Враховуючи викладене, просить зупинити передачу на реалізацію описаного і арештованого майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,1338 га., кадастровий номер :01:003:0143, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки загальною площею 0,1004 га., кадастровий номер :01:003:0118, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки загальною площею 0,1083 га., кадастровий номер :01:003:5113, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати дії заступника начальника відділу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Венжеги М.Р. щодо визначення вартості земельних ділянок неправомірними, визнати недійсними та скасувати: звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,1208 га., кадастровий номер :01:003:0143, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,1004 га., кадастровий номер :01:003:0118, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,1083 га., кадастровий номер :01:003:5113, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати заступника начальника відділу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Венжегу М.Р. провести повторну оцінку вищевказаних земельних ділянок.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2019 р. в задоволенні скарги відмовлено.

На дану ухвалу представник скаржника адвокат Гук О.О. подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення скарги. На обґрунтування позову посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що скаржником було надано достатньо доказів, які свідчать про те, що вартість майна боржника є явно заниженою. Суд не врахував висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №308/12150/16.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Встановлено, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває зведене виконавче провадження № 53195029 з примусового виконання: виконавчого листа № 308/10824/15-ц, виданого 20.04.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 року за період з 01.11.2014 року по 12.06.2015 року в розмірі 854303,79 грн. та 3654 грн. судового збору; виконавчого листа №308/5250/14-ц, виданого 06.03.2015 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишок заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 року за період з 01.06.2013 року по 01.11.2014 року у розмірі 522852,80 грн. та витрат, пов`язаних зі сплати судового збору у розмірі 3654 грн.; наказу №910/2332/15-г, виданого 21.04.2015 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ФОП Стук на користь ТОВ «Еталон» інфляційних збитків у сумі 34148,25 грн. та 1827 грн. судового збору.

В процесі здійснення виконавчих дій, постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 21.03.2019 року, описано та накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,1338 га., кадастровий номер :01:003:0143, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, вільна від забудови, комунікації відсутні; земельну ділянку загальною площею 0,1004 га., кадастровий номер :01:003:0118, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, вільна від забудови, комунікації відсутні, земельну ділянку загальною площею 0,1083 га., кадастровий номер :01:003:5113, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, вільна від забудови, комунікації відсутні.

Також, постановами державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 19.06.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експерта служба» для проведення оцінки майна та надання звіту про проведену оцінку майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0143, земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0118, земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:5113.

15.07.2019 року на адресу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надійшли звіти про експертну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0118 і земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:5113, та 13.08.2019 року надійшов звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0143.

Позивач, вважаючи, що визначена у звітах вартість земельних ділянок є явно занижена, подав у порядку ст.ст. 447-451 ЦПК України скаргу на рішення та дії державного виконавця щодо використання таких звітів про оцінку майна.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 діючого Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічно врегульовано вказане питання в частині першій статті 339 та частині першій статті 340 ГПК України, а саме: сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України та статей 339, 340 ГПК України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон № 1404-VIII.

За правилами цих законів, передбачалися особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Відповідно до вимог статті 30 Закону № 1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Аналогічні вимоги містить Інструкція у редакції, чинній на час розгляду справи та поширюється на випадки відкриття виконавчого провадження і вчинення виконавчих дій приватним виконавцем.

Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також, існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки, чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначений правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.

Оскільки в даному випадку заявником оскаржуються дії державного виконавця вчиненими під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами цивільного та господарського судочинства, то така скарга не підлягає розгляду цивільного судочинства. Розгляд відповідного питання віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Виходячи з викладеного та керуючись нормами статей 255, 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гук Ольга Олегівна, задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2019 року скасувати, а провадження за скаргою закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Роз`яснити заявнику про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 18 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді