Справа № 720/2471/19
Провадження № 2-во/720/7/20
23 квітня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Скриндіца С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву представника позивача Сімків Євгенії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 720/2471/19, -
Учасники по справі подали до суду клопотання про розгляд заяви у їх відсутності, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.
Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 09 квітня 2020 року по цивільній справі № 720/2471/19 було частково задоволено первісний позов, а саме зобов`язано державного реєстратора скасувати з державного реєстру запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоселицького районного суду від 23 квітня 2018 року та визнано право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку вказаного домоволодіння. Зустрічний позов задоволено повністю, а саме встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 є племінником спадкодавця ОСОБА_4 та визнано право власності ОСОБА_2 на 2/3 частки домоволодіння.
В обґрунтування своєї заяви представник позивача надала акт про надані послуги від 06 квітня 2020 року, договір про надання правової допомоги № 68 від 22 листопада 2019 року, квитанцію про оплату правової допомоги за вказаним договором від 08 квітня 2020 року, договір про надання правової допомоги від 04 березня 2019 року та квитанцію до прибуткового ордеру № 4 від 04 березня 2019 року.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2 ст.134 ЦПК України).
Пункт 9 частини 3 статті 175 ЦПК України також передбачає подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 720/2471/19, позивачем ОСОБА_3 та її представником разом із поданням першої заяви по суті не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, неподання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи разом із першою заявою по суті спору є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат.
Таким чином, із урахуванням того, що судовим рішенням від 09 квітня 2020 року з відповідача на користь позивача було стягнуто судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову, виходячи з положень ст.ст. 134, 175 ЦПК України сам факт неподання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом із першою заявою по суті, є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Крім цього, згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. З ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних о слуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу представник ОСОБА_3 подала до суду акт про надані послуги від 06 квітня 2020 року, в якому зазначено що послуги надано відповідно до договору від 17 червня 2019 року. Однак, такого договору до матеріалів справи не додано.
В п. 3.1 доданого до заяви договору про надання правової допомоги № 68 від 22 листопада 2019 року зазначено, що ОСОБА_3 сплачує своєму представнику винагороду за правову допомогу в розмірі, визначеному в додатку № 1 до цього договору. Проте, такого додатку № 1 суду не надано, що позбавляє можливості з`ясувати справжню домовленість сторін даного договору про розмір оплати за надані послуги.
В матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 04 березня 2019 року.
Водночас, із змісту договору від 04 березня 2019 року вбачається, що за цим договором правнича допомога надана адвокатом Сімків Є.В. замовнику ОСОБА_3 у іншій справі, а саме №720/1718/17-ц.
За вказаних обставин вважаю, що надані представником позивача ОСОБА_3 докази документально не підтверджують витрати на правову допомогу у цивільній справі № 720/2471/19, а доданий до заяви розрахунок таких витрат не відповідає умовам наданим суду договорів про надання правової допомоги, у зв`язку із чим у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат слід відмовити за безпідставністю.
На підставі ст. 270 ЦПК України, -
У задоволенні заяви представника позивача Сімків Євгенії Вікторівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 720/2471/19, відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ляху Г.О.