печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року суддя Печерського районного суду міста Києва Матійчук Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, окрема: не вказано яким чином відповідачем не визнається право власності позивача щодо заявленого в позові майна; не підтверджено право власності на спірне майно, яке є предметом позову; не надано копій постанов, на підставі яких відповідачем накладено арешт на спірне майно. Крім того, заявляючи декілька вимог немайнового характеру, позивач не в повному обсязі сплатила судовий збір.

05.08.2020 року канцелярією Печерського районного суду м. Києва зареєстровано заяву про усунення недоліків (з додатками), перевіривши яку, суд приходить до висновку, що недоліки позивачем усунуті не в повному обсязі.

Так позивачем не надано копій постанов приватного виконавця, на підставі яких накладено арешт на майно позивача. Посилання позивача на те, що вона не є стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, не є підставою для неподання доказів (постанов).

Позивач не надала суду доказів звернення до відповідача про отримання постанов, а також що їй було відмовлено у наданні цих постанов.

За ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач з таким клопотанням до суду не зверталась.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, при цьому повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд також вважає за потрібне роз`яснити позивачу вимоги ст. 30 ЦПК України: позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Із доданих до заяви про усунення недоліків копій договорів дарування вбачається, що предмети цих договорів - машиномісця, знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і їх сукупна вартість сторонами договорів оцінена в 210 000 грн. В той час, як предмет договору дарування - квартиру АДРЕСА_2 оцінено в 100 000 грн.

Отже більша частина майна (по кількості і по вартості), що є предметом спору знаходиться на АДРЕСА_1 , що відноситься до території Дніпровського району м. Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Турчина Андрія Анатолійовича, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна - визнати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г. О. Матійчук