1Справа № 335/1237/20 2/335/1095/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» лютого 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Земля плюс 2006», ПАТ КБ «ПриватБанк», приватний виконавець Шавлукова Заіра Арсенівна про скасування звіту про оцінку майна, -
Позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження із позовною заявою до ТОВ «Земля плюс 2006», ПАТ КБ «ПриватБанк», приватний виконавець Шавлукова З.А. про оскарження звіту про оцінку майна, визнання звіту недійсним в якій просить суд скасувати звіт про незалежну оцінку майна нежитлового приміщення № 150, що розташоване в підвалі житлового будинку АДРЕСА_1 .
Вирішуючи питання про відкриття провадження суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Так, із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з виконанням рішення суду. Зокрема, ОСОБА_1 не погоджується з оцінкою майна нежитлового приміщення АДРЕСА_2 150, що розташоване в підвалі житлового будинку АДРЕСА_1 , складеною ТОВ «Земля плюс 2006», на виконання постанови приватного виконавця Шавлукової З.А. від 14.01.2020 року, винесеної в рамках виконавчого провадження №60934716.
Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.447, ч.1 ст.448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року за № 6 роз`яснив, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому, судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
При цьому, суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.
Із зазначеного вбачається, що заявлена ОСОБА_1 вимога про визнання звіту про незалежну оцінку майна недійсним має розглядатись не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, тобто в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, що передбачено розділом VІІ ЦПК України.
Суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції та оскаржити рішення державного виконавця про оцінку майна в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Відповідно до п.1) ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України,
Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Земля плюс 2006», ПАТ КБ «ПриватБанк», приватний виконавець Шавлукова Заіра Арсенівна про скасування звіту про оцінку майна.
Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду учаснику справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.І. Рибалко