Справа № 490/5577/15-ц
Провадження № 4-с/487/27/20
У Х В А Л А

19.02.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м.Миколаєва Притуляк І.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( місце знаходження м. Миколаїв, вул. Робоча, 1), -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2020 року, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Запольського В.М. у виконавчому провадженні №55846671, в якій просила визнати незаконними дії старшого державного виконавця по накладенню арешту на її особистий роахунок у АТ КБ "Приватбанк" та скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 18.04.2019 року у ВП №55846671.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що відповідно до статті 385 ЦПК (ст. 449 ЦПК України в редакції на даний час) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, а отже можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення,така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

З відповіді головного державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) від 31.01.2020 року, за вих. №26547-36-7 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у занятті арешту накладеного Постановою старшого державного виконавця від 18.04.2019 року. Скаргу на дії державного виконавця Івановою Л.Г. подано до суду 18.02.2020 року, тобто, з порушенням десятиденного строку для звернення, визначеного п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Заяву про поновлення строку для звернення ОСОБА_1 суду не надавала.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення скарги без розгляду, оскільки заявником пропущено строк звернення до суду зі скаргою та не подано відповідного клопотання про його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 447-453 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.О. Притуляк