Справа № 364/695/20
Провадження № 2/364/238/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володарка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28 липня 2020 року звернувся з названим позовом до суду, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,388 га, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд встановити факт що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 , встановити факт належності державного акту серії IV-КВ №069613 ОСОБА_3 та визнати право власності на спадкове майно.

Позивач 04 вересня 2020 року подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив замість встановлення факту, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 , встановити факт, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 та просив суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7). За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,388 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069613 (а.с.25).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом є позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні докази родинних відносин та належності правовстановлюючого документа спадкодавцю.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується письмовими доказами, які приєднано до матеріалів справи. Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069613, який видано на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , стверджується письмовими доказами, які приєднано до матеріалів справи. Тому суд вважає за потрібне встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069613, який видано на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - не заводилась.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 ВІД 30.05.2008 РОКУ „ПРО СУДОВУ ПРАКТИКУ У СПРАВАХ ПРО СПАДКУВАННЯ", ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін`юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069613, який видано на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 4,388 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069613.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення" ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ). Згідно ст. 354 ЦПК України, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини, зазначений строк апеляційного оскарження рішення суду обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Ткаченко