Ухвала

Іменем України

31 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 607/10961/18

провадження № 61-11236ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року залишено без змін.

29 липня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили нововиявлені обставини у справі і не в повному обсязі дослідили наявні факти у справі, які мають істотне значення.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, а саме надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

У серпні 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Заява мотивована тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано заявником 30 червня 2020 року, що підтверджується доданим до заяви копії конверту, а подано касаційну скаргу до Верховного Суду

29 липня 2020 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи. якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і підстав її подання, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частин першої, другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилався на те, що потреби у кредитах не мав і ніколи не звертався до

АТ КБ «ПриватБанк» з проханням про отримання кредиту. При укладенні депозитного договору, відповідно до умов якого він передав, а

АТ КБ «ПриватБанк» прийняв грошові кошти у розмірі 13 000,00 доларів США на термін 12 місяців, одночасно з його підписанням ним була підписана й Анкета-заява як складова частина договору про заощадження. Банк не повідомив ОСОБА_1 , що ця Анкета-заява є кредитним договором. Ним було отримано банківську карточку, якою він вперше скористався майже через рік - 29 травня 2012 року. Користуючись карточкою він сумлінно повертав суми грошей, всього повернуто

22 784,61 грн. Також вказав, що позивач кілька разів викрадав в нього гроші з пенсійного рахунку.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 03 червня 2019 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що наведені заявником обставини були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанцій, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України вони не є нововиявленими обставинами і обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду

від 31 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду

від 18 червня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2020 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун