Справа № 456/2650/19
Провадження № 2/456/234/2020
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №175 від 29.11.2018 року, про зняття його та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_5 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити позивача ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружину ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочку ОСОБА_5 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 року із збереженням часу перебування на обліку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового командного пункту військової частини. Звільнений з військової служби наказом командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 14.09.2018 року № 73 відповідно пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, з правом носіння військової форми одягу, за підпунктом «к» виключений з списків особового складу частини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року № 265. Строк календарної служби позивача в Збройних Силах України на момент звільнення з військової служби становив 31 рік 03 місяці 13 днів. Рішення про припинення контракту прийнято позивачем у зв`язку з набуттям права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Під час проходження військової служби позивач, як військовослужбовець, який не забезпечений власним житлом згідно встановлених чинним законодавством України норм у відповідності до положень ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» перебував у військовій частині НОМЕР_1 на черзі для отримання житла. Станом на час звільнення з військової служби 14.11.2018 року, позивач перебував на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житла у військовій частини НОМЕР_1 складом сім`ї чотири особи, у загальній черзі на отримання житла. З 14.11.2018 року позивач був виключений зі списку особового складу частини, у зв`язку з чим рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2018 року позивача та членів сім`ї було знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач вважає, що відповідач незаконно застосував, як підставу зняття позивача з черги п.3 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень «припинення трудових відносин з підприємством». Застосування п.3 Правил «припинення трудових відносин з підприємством» як підставу зняття з обліку допускається лише крім випадків (за відсутності підстав), передбачених законодавством Союзу PCP, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української PCP. Підпункт 1 пункту 29 зазначених правил зазначає Право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках - виходу на пенсію. Підставою звільнення позивача стало виникнення в нього права на пенсію (отримання пенсійного забезпечення). Відповідачу на момент зняття позивача з квартирного обліку було відомо про звільнення позивача з військової служби у зв`язку з набуттям права на пенсійне забезпечення, оскільки позивач підготовив документи для оформлення пенсії та направив їх до військкомату для подальшої передачі в Пенсійний фонд, а тому відповідач протиправно зняв позивача з квартирного обліку.

Представником відповідача військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що підлягають відхиленню. Обгрунтовуючи тим, що наказом командира Повітряного командування «Захід» по особовому складу від 04.09.2018 року №73 капітана ОСОБА_6 було звільнено у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менш 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2018 року №265 позивача ОСОБА_7 виключено зі списків військової частини. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2018 року позивача ОСОБА_7 було знято з квартирного обліку у військовій частині.

Пункт 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко визначає коло колишніх військовослужбовців, які мають право запишатися на квартирному обліку після звільнення з військової служби: військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла». Даний перелік є вичерпним і не підлягає поширеному тлумаченню. Відповідно до п. 7 розділу II. «Організація роботи житлових комісій військових частин» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 житлові комісії військових частин мають право приймати рішення про взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) та взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Посилання позивача на статтю 37 Житлового кодексу України, якою передбачається взяття на облік громадян, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію, не можуть бути застосовані в цьому випадку. Позивача було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військовуслужбу», як військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менш 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду. Вже після свого звільнення з військової служби і прийняття житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення про його зняття з квартирного обліку позивач звернувся до відповідних державних структур з питанням оформлення пенсії, а тому звільнення позивача з військової служби жодним чином не було пов`язано з його виходом на пенсію.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх повністю задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 Сікілінда О.І. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позову.
Представник третьої особи Самбірської квартирно-експлуатаційна частини району в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на підставі наказу командира Повітряного командування «Захід» по особовому складу від 04.09.2018 року №73 відповідно до підпункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к», як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менш 18 місяців з дати продовження дії контракту, якого він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду - капітана ОСОБА_1 , оперативного чергового командного пункту зенітного ракетного полку.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 м. Стрий від 14.11.2018 року №265, ОСОБА_1 з 14.11.2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Згідно даного наказу вислуга років позивача у Збройних силах України становить 31 рік 03 місяці 13 днів.

Згідно витягу з протоколу №175 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29 листопада 2018 року постановлено, на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 м. Стрий від 14.11.2018 року №265, відповідно до пп.3 п.26 «Правил обліку громадян..», у зв`язку із припиненням трудових відносин за контрактом за підпунктом «к»- зняти капітана запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 із складом сім`ї чотири особи, а саме: ОСОБА_1 , дружини ОСОБА_3 , 1963 р.н., сина ОСОБА_4 , 1985 р.н., дочки ОСОБА_5 , 1996 р.н.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Відповідно ч.1 ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 40 вказаного Кодексу Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку).
Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Згідно п.30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством .
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Також, детально порядок обліку громадян (в тому числі - питання постановки та зняття з квартирного обліку), надання їм жилих приміщень врегульовано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради міністрів УРСР від 11.12.1984 № 470.
Пунктом 26 Правил обліку визначено перелік випадків, коли громадяни знімаються з квартирного обліку, які в більшості своїй згадуються в ст. 40 ЖК України.

Підпунктом 3 частини другої пункту 26 Правил обліку, як один із випадків зняття з квартирного обліку зазначено припинення громадянами трудових відносини з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української PCP. Водночас, положення цього підпункту містить відсильну норму, яка вказує на пункт 29 Правил обліку, в якому вказано випадки, за яких зняття з квартирного обліку внаслідок припинення трудових відносин не допускається. Одним із таких є - вихід на пенсію.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно п. «а» ст. 12 цього Закону пенсія за вислугою років, призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років 6 місяців.
На день звільнення з військової служби вислуга років позивача у Збройних силах України становила 31 рік 03 місяці 13 днів.
Крім того, статтею 3 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», держава гарантує кожному ветерану військової служби, серед іншого, реалізації цільових програм поліпшення житлових умов.

Пункт 7 ч.1 ст.6 вищевказаного Закону гарантує ветеранам військової служби першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Тобто, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від Міністерства оборони України постійного житла на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" він має перебувати на квартирному обліку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В рішеннях по справах «Полторацький проти України`та«Михайлюк та Петров проти України» ЄСПЛ нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачем було припинено контракт та звільнено у запас із військової служби у зв`язку із набуттям права на пенсію. Позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням ветерана військової служби серії НОМЕР_2 , а тому враховуючи вищенаведені норми права, а також пп.1 п.29 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» суд вважає, що позивач не підлягав зняттю з квартирного обліку за місцем попередньої служби у військовій частині НОМЕР_1 , натомість зберігав право перебувати на цьому обліку до одержання постійного житла, а відтак рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2018 року оформлене протоколом №175 є незаконним.
Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити та визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом №175 від 29.11.2018 року про зняття позивача та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_5 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити позивача ОСОБА_2 та членів його сім`ї на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 року із збереженням часу перебування на обліку.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1

оформлене протоколом №175 від 29.11.2018 року, про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_5 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружину ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочку ОСОБА_5 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 року із збереженням часу перебування на обліку.

Стягунити з військової частини НОМЕР_1 на користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2020 року.

Головуючий суддя С. С. Сас