ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1456/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу: ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 18 квітня 2012 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №2-8/12.

Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2012 року у справі №2-10/12 з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 03.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах значного збільшення рівня цін на продукти харчування, одяг, медичне лікування, навчання, відпочинок тощо, порівняно з часом їх призначення, абсолютно недостатньо для повноцінного утримання сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

Крім того, посилається на те, що в 2018 році у сина виявили ознаки гастриту, що потребує певної дієти, систематичного нагляду у гастроентеролога, періодичної здачі аналізів та лікування.

Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2012 року по справі №2-10/12 на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, на 2000 грн щомісячно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши їх розмір.

Ухвалено стягувати з 11 листопада 2019 року такі аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи найвищі інтереси дитини, розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто з 11 листопада 2019 року (час звернення позивача до суду з відповідним позовом) у розмірі 2000 грн щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані обставини справи, рішення ухвалено за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, судом не дотримано норм матеріального права та порушено норми процесуального права, тому просив його частково скасувати в частині визначення (зміни) розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та винести в цій частині нове рішення, а також скасувати рішення районного суду в частині визначення часу з якого проводяться стягнення аліментів в збільшеному розмірі.

Апелянт в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що судом не враховано його дохід, який не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн, а також факт наявності другої дитини.

Крім того, вказує, що не зміг подати довідку про заробітну плату в суд першої інстанції, оскільки судом не було надано йому термін на подання заперечень на відповідь на відзив у справі.

Звертає увагу, що змінений розмір аліментів стягнуто судом першої інстанції з дати подання позовної заяви, хоча підлягає стягненню з дати набрання рішенням законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що сплачуваний відповідачем розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини необхідним харчуванням, одягом, а також для забезпечення інших потреб сина.

Щодо неможливості подання відповідачем довідки з місця роботи в суд першої інстанції, то позивач зазначає, що такий доказ він повинен був подати разом із відзивом на позовну заяву, а не із запереченням на відповідь на відзив.

В частині порушення процесуальних прав ОСОБА_2 , які полягали у тому, що суд не відклав судове засідання призначене на 03 липня 2020 року та не врахував, що це була його перша неявка, позивач вважає дані доводи необґрунтованими в силу частини 3 статті 223 ЦПК України, оскільки відповідач був належним чином повідомлений під розписку про судове засідання.

ОСОБА_2 25 серпня 2018 року подав заяву-пояснення, в якій вказав, що одним із факторів того, що він не зміг вчасно надати суду належним чином засвічену довідку з місця роботи, окрім карантину є те, що центральний офіс підприємства, де він працює, знаходиться у с. Петропавлівська-Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.03.2008 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.01.2020 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2020 року - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 вказувала як на підставу збільшення розміру аліментів на ту обставину, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для нормального забезпечення дитини, наразі змінився її матеріальний стан, оскільки нею припинено підприємницьку діяльність, дитина має певні проблеми із здоров`ям, а саме перебуває під наглядом гастроентеролога із ознаками на гастрит, що в сукупності є підставами для збільшення розміру аліментів.

Заперечуючи проти поданого позову відповідач у свою чергу послався на ту обставину, що в нього народилася ще одна дитина - донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, ним надано до суду фіскальні чеки, які підтверджують сплату ним аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку.

Колегія суддів, перевіривши доводи сторін у справі, врахувавши норми чинного законодавства, а також те, що з моменту присудження з відповідача аліментів, витрати на утримання дитини істотно збільшилися, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів.

Однак, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є обтяжливим для відповідача, а тому повинен бути зменшений до 1200 грн на місяць, виходячи з наступного.

Відповідно до норм сімейного законодавства батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України), тобто такий обов`язок покладено на обох батьків.

До матеріалів справи позивачем долучено копії консультативних висновків, ультразвукового дослідження, направлення та виписки, які були надані на підтвердження погіршення стану здоров`я дитини. Однак, дані документи не підтверджують наявність у дитини хронічних хвороб, які потребують постійного медикаментозного лікування та які б підтверджували наявність постійних додаткових витрат на дитину у зв`язку із лікуванням за призначенням.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у разі виникнення обставин, які будуть свідчити про погіршення стану здоров`я дитини та потребу у додаткових витратах, позивач має право звернутися до суду у порядку статті 185 СК України для стягнення додаткових витрат на дитину.

При зміні розміру аліментів колегією суддів також береться до уваги наявність у відповідача другої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, колегія суддів відхиляє доводи відповідача в частині того, що судом першої інстанції не було надано йому можливості подання заперечення на відповідь на відзив, що позбавило його права надати, як доказу у справі, довідку із місця роботи про його заробітну плату.

Відповідно до частини 1 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частин 3, 4 статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з частиною 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як видно із матеріалів справи, відзив на позовну заяву подано відповідачем 02 червня 2020 року, однак до відзиву копії довідки ним не надано та не вказано про причини неможливість її подання, тому дані доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не відкладено розгляд справи призначений на 03 липня 20120 року, хоча відповідач вперше не з`явився судове засідання, колегія суддів також вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до розписки наявної в матеріалах справи (а.с. 95), ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи призначений на 03 липня 2020 року, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому судом першої інстанції не порушено процесуальних прав відповідача.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, суд першої інстанції помилково вказав, що збільшений розмір аліментів стягується з дати подання позовної заяви, а не з часу набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів вважає, що розмір аліментів у сумі 1200 грн буде розумним і справедливим, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, стягувача аліментів та потреби на розвиток та утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що оскільки рішення суду прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає до зміни в частині розміру стягнутих аліментів, а також зміні в частині визначенні часу з якого стягуються аліменти у новому розмірі, а саме з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2020 року змінити в частині визначення суми розміру аліментів, які підлягають стягненню та періоду з якого починається стягнення, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді