ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2699/19
Провадження № 22-ц/4820/397/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

cекретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/2699/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року (суддя Швець О.Д.) про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги. Заслухавши і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 11 грудня 2012 року, оскільки він був укладений під психологічним тиском відповідача та за відсутності волевиявлення ОСОБА_3 і факту передачі коштів відповідачем.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року призначено у справі судово-психологічну експертизу (в тому числі із застосуванням комп`ютерного поліграфа). Проведення експертизи доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057 м. Київ, вул. Смоленська, 6). Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку та посилаючись на порушення судом норм процесуального права та просить її скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання. На думку апелянтки, суд першої інстанції, призначаючи експертизу, не врахував підстав і обставин, викладених в позовній заяві та не з`ясував обставини, що повинні входити до предмету доказування у даній категорії справ; призначив експертизу за відсутності в матеріалах справи документів чи будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 чи треті особи чинили тиск на ОСОБА_3 чи на його сім`ю; не врахував обставин, що передували пред`явленню позову, зокрема наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики. Також судом необґрунтовано залишено поза увагою доводи представника позивача щодо отримання та повернення ОСОБА_3 коштів за розпискою. Апелянтка вказує, що суд, зазначивши в ухвалі про те, що під час проведення експертизи має застосовуватись комп`ютерний поліграф, помилково не вказав, що в такому випадку призначається комісійна експертиза та не врахував, що Методика застосування поліграфа в Реєстрі судових експертиз не зареєстрована. Разом з тим, постановляючи ухвалу всупереч принципу пропорційності цивільного судочинства, суд першої інстанції поставив експерту питання, відповіді на які не стосуються предмету доказування у справі.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечила, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до суду не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників учасників справи та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В силу положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що в квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним з підстав вчинення правочину під впливом насильства (ст. 231 ЦК України).

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року призначено у справі судово-психологічну експертизу (в тому числі із застосуванням комп`ютерного поліграфа), на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи мали місце ознаки будь-якого психічного тиску на ОСОБА_3 при написанні розписки 11.12.2012 року? Яким чином тиск міг вплинути на ОСОБА_3 у той момент?

2. Чи за справжньою волею ОСОБА_3 написав розписку від 11.12.2012 року?

3. Чи здатний був ОСОБА_3 повною мірою усвідомлювати наслідки написання розписки?

4. Чи було спрямоване написання розписки від 11.12.2012 р. ОСОБА_3 на реальне настання наслідків у формі отримання від ОСОБА_1 грошових коштів?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Зобов`язано експерта провести експертизу у строки визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 та роз`яснено йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Проведення експертизи доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057 м. Київ, вул. Смоленська, 6). Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Постановляючи ухвалу про призначення судової психологічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи потрібні спеціальні знання.

Проте, колегія суддів не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду в частині її проведення в тому числі із застосуванням комп`ютерного поліграфа та в частині третього та четвертого питань, що поставленні експертам для проведення судово-психологічої експертизи, виходячи з наступного.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Тобто, судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Аналізуючи вимоги зазначених вище норм ЦПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про безпідставність призначення судової психологічної експертизи в цілому, оскільки задовольняючи клопотання про призначення експертизи, визначаючи експертну установу та два перші питання, суд першої інстанції правильно виходив з необхідності дотримання засад рівних можливостей сторін у доказуванні з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об`єктивного встановлення обставин справи.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не звернув увагу на правила призначення експертизи, передбачені статтями 102, 103 ЦПК України, оскільки обравши вид експертизи, експертну установу та поставивши на вирішення експертизи питання щодо визначення наявності ознак будь-якого психологічного тиску та його впливу на позивача при написанні ним розписки та чи з власної волі ОСОБА_3 написана розписка, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо включення до переліку питань і питання про усвідомлення ОСОБА_3 наслідків написання розписки та чи було написання розписки направлене позивачем на реальне настання наслідків (отримання коштів). Адже ці дані не входять в предмет доказування у цій справі.

Також, призначаючи у справі судово-психологічну експертизу (в тому числі із застосуванням комп`ютерного поліграфа), суд першої інстанції не врахував, що порядок та умови проведення судових експертиз врегульовані Законом України «Про судову експертизу». Проте, в Реєстрі методик проведення судових експертиз, відсутня Методика використання комп`ютерного поліграфу при проведенні окремих видів судових психологічних експерти Тому колегія суддів вважає за доцільне виключити посилання суду на застосування поліграфа при проведенні судовопсихологічної експертизи.

Ураховуючи вище викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Разом з тим, аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при призначенні експертизи не було враховано часткового виконання позивачем боргових зобов`язань, що випливають із оспорюваного договору позики та обставини, що встановлені постановою Хмельницького апеляційного суду від 18.02.2019 року, є такими, що не заслуговують на увагу саме на час оскарження ухвали Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 04.11.2019 року, адже ці доводи є запереченнями відповідача на позов ОСОБА_3 і мають бути предметом дослідження суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року змінити, виключивши посилання суду на застосування поліграфа при проведенні судово психологічної експертизи та виключити з переліку питань, поставлених на вирішення експертизи питання під №3 та під №4.

В решті ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай