Справа № 367/8648/18
Провадження № 2/369/1128/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Одинцов О.С.

за участі

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа Мотороно транспортне бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 22.09.2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПАТ «Київський завод «Радар» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.111527, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 . 13.11.2016 року на а/д MO6 Київ-ЧОП 408 км + 300 м трапилась ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. До ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся потерпілий ОСОБА_3 з заявою про ДТП, яка є страховим випадком. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту, розрахунку страхового відшкодування та звіту здійснив відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_3 в розмірі 92885,50 грн. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 92885,50 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн.

17 червня 2020 року до суду надійшов відзив на позов представника відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що відповідач з 2005 року є особою з інвалідністю внаслідок війни, що згідно п.13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що звільняє відповідача від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від ДТП, винуватцем якої є особи з таким статусом, проводить МТСБУ у порядку, визначеному Законом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У судовому засіданні відповідач та його представник заперечували, щодо задоволення позовних вимог. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання представник МТСБУ не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача,оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При розгляді справи встановлено, що 22.09.2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПАТ «Київський завод «Радар» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.111527, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 .

13.11.2016 року о 14 год. 30 хв. на а/д MO6 Київ-ЧОП 408 км + 300 м водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

15.11.2016 року представник ПАТ «Київський завод «Радар» звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку.

22.09.2016 року було отримано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4942897, а саме автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно висновку експертів № 4018-16 від 24 листопада 2016 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті пошкодження при ДТП складала 102548,24 грн.

На підставі страхового акту №UA018/L01/01 від 05.12.2016 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA018/L01/01, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило ПАТ «Київський завод «Радар» страхове відшкодування у розмірі 92885,50 грн., платіжне доручення №48639 від 07 грудня 2016 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Державною податковою адміністрацією від 2005 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також відповідно до ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач не несе відповідальності за шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа Мотороно транспортне бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2020 року.

Суддя