РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/1679/20

Провадження № 22-ц/4815/958/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,

секретар судового засідання - Пиляй І. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинова Олексія Юрійовича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року у складі судді Бучко Т. М., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 12 червня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення від 11 січня 2019 року № R 008576, оформленого протоколом № 15 від 7 лютого 2019 року. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 . 11 січня 2019 року працівниками Острозького РЕМ ПАТ «Рівнеобленерго» було проведено перевірку користування споживачем електричною енергією та встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт про порушення. На підставі акта про порушення комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією прийнято рішення провести нарахування позивачу 21848,11 грн за спожиту не обліковану електроенергію за період з 12 січня 2018 року по 11 січня 2019 року. Однак порушення відбулося у будинковолодінні по АДРЕСА_2 , а позивач є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 , тобто акт складено відносно особи, яка не є власником будинковолодіння та не є споживачем електричної енергії у цьому приміщенні. Місцем виявлення порушення був житловий будинок, який належить ОСОБА_2 , а позивач був лише уповноваженою особою, що, в свою чергу, унеможливлює накладення на нього санкції за порушення, яке він не вчиняв. Крім того, між сторонами відсутній договір про постачання електричної енергії у будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачем порушено п.п.8.2.5 п.8.2 Правил розрібного ринку електричної енергії. Просив суд скасувати комісії з розгляду акта про порушення від 11 січня 2019 року № R 008576, оформленого протоколом № 15 від 7 лютого 2019 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка визначає, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, та обґрунтоване тим, що позивач не заперечив факту вчинення ним порушення правил користування електроенергією, не оспорив обсяг недорахованої електричної енергії та її вартості. Суд також врахував, що помилкове зазначення в оскаржуваному Акті про порушення від 11 січня 2019 року № R008576, оформленого протоколом від 07 лютого 2019 року № 15, номера будинковолодіння, в якому встановлений прилад обліку споживання електроенергії, не спростовує факту порушення споживачем правил користування електроенергією, що знайшов своє відображення у зазначеному Акті та Протоколі засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинов Ю. О. оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача санкції у вигляді донарахування за спожиту не обліковану електроенергію за період з 12.01.2018 року по 11.01.2019 року у розмірі 21 848,11 грн. у будинковолодінн, яке не було об`єктом перевірки, оскільки позивач є споживачем електричної енергії у будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Зазначає, що Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії,затвердженим ПКМУ від 08.02.2006р.№ 122, встановлено, що виключне право визначати та розраховувати розмір збитків має енергопостачальник, яким відповідач не є з 01.01.2019 року, виконуючи лише функцію розподілу електроенергії. Вказує на порушення місцевим судом норм процесуального права, які виявилися в тому, що суд, встановивши, що в акті про порушення зазначено помилковий номер будинковолодіння, не наводить в рішення жодного обґрунтування з цього приводу. Додає, що сторони справи визнали, що перевірка проводилася у будинковолодіння по АДРЕСА_2 , і саме в цьому будинку було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, тоді як жодних доказів перевірки відповідачем будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке належить позивачу, не надано. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ПрАТ «Рівнеобленерго» вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 серпня 2008 року.

Представниками Острозького РЕМ ПАТ «Рівнеобленерго» за участю споживача ОСОБА_1 11 січня 2019 року складено Акт про порушення № R008576.

Перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_2 , порушив п.2.3.4, 8.2.4, 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та пп.5 п.3.1 Методики, зокрема, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку шляхом розриву ввідного кабеля. Акт підписаний трьома представниками постачальника електричної енергії та споживачем ОСОБА_1 ..

Як вбачається з протоколу № 15 засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією від 07 лютого 2019 року, комісія, розглянувши Акт про порушення № R008576 від 11 січня 2019 року та заслухавши пояснення споживача, вирішила провести нарахування споживачу ОСОБА_1 по пропускній здатності за період з 12 січня 2019 року по 11 січня 2019 року, згідно п.2.3.4, 8.2.4, 8.2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Обсяг необлікованої електроенергії становить 18508 кВт/год, вартість не облікованої електроенергії становить 21 848,11 грн..

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч.7 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

За положеннями ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував вимогу про скасування рішення комісії та акта про порушення тим, що таке порушення відбулося у будинковолодінні по АДРЕСА_2 тоді, як він є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 , тобто акт складено відносно особи, яка не є власником будинковолодіння, та не є споживачем електричної енергії у цьому приміщенні. Місцем виявлення порушення був житловий будинок, який належить ОСОБА_2 , а позивач був лише уповноваженою особою, і ця обставина унеможливлює накладення на нього санкції за порушення, яке він не вчиняв.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, споживач електричної енергії зобов`язаний, серед іншого, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; не допускати користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення (п.8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості не облікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної від оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку (п.8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Як встановлено з Акту про порушення № R008576 від 11 січня 2019 року, порушення вищезазначених Правил споживачем у полягало у самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку шляхом розриву ввідного кабеля за адресою домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Факт скоєного правопорушення позивачем не заперечується. Він пояснив суду, що внаслідок затікання води у гофру ввідного кабеля сталося коротке замикання фази і нуля, у зв`язку з чим він був змушений тимчасово підключитися поза обліком 10.01.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Доводи апеляційної скарги про те, що будинковолодіння, в якому сталося порушення правил користування електричною енергією, не є власністю позивача, апеляційним судом оцінюються критично. Так, місцевим судом в ході розгляду справи було встановлено, що договір про користування електричною енергією з номером лічильника, що ідентичний лічильнику, зазначеному в Акті порушення, був укладений з батьком позивача - ОСОБА_2 , і в цьому договорі номером будинковолодіння зазначено АДРЕСА_2 . У 2008 році до позивача перейшло право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , однак він не повідомив про зміну власника і договору на своє ім`я із зазначенням правильного номера будинку не укладав, при цьому продовжуючи користуватися електроенергією та сплачуючи платежі за користування послуг електропостачання за тим же особовим рахунком. Помилкове зазначення в акті про порушення номера будинковолодіння, в якому встановлений прилад обліку споживання електроенергії, не спростовує факту порушення споживачем правил користування електроенергією, що знайшов своє відображення у зазначеному акті та протоколі засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією, а також був визнаний самими позивачем.

Викладені в апеляційній скарзі покликання на неправомірність нарахування збитків ПрАТ «Рівнеобленерго» та безпідставність вимог про їх стягнення з позивача з тих міркувань, що він не є енергопостачальником, а лише розподільником енергії, відхиляються з наступних міркувань.

З 01.01.2019 року ПрАТ «Рівнеобленерго» на підставі отриманої ліцензії (постанова НКРЕКП № 1413 від13.11.2018р.) здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, зокрема, у Рівненській області та є оператором системи розподілу.

Правовідносини між оператором системи розподілу електричної енергії та споживачами електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, і п. 8.2.5, п. 8.2. цих Правил встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень Правил, в тому числі і фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Оцінюючи обставини справи в сукупності з нормами закону, якими вони врегульовані, зібрані у справі докази, включаючи пояснення позивача, апеляційний суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування рішення комісії з розгляду Акта про порушення від 11.01.2019 року № R008576, оформленого протоколом від 07.02.2019 року № 15.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинова Олексія Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року залишити без зміни.

Відновити дію рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.