Справа № 263/1324/20
Провадження № 2-с/263/36/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., за участі секретаря Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку та скасування судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 14 лютого 2020 року за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування послугою теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2020 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року у розмірі 29481 грн 84 коп, 3 % річних у розмірі 1258,77 грн, інфляційні витрати у розмірі 2605,47 грн, та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

02 вересня 2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 скасування вищевказаного судового наказу. В обґрунтування якої посилається на те, що приміщення АДРЕСА_1 є нежитловим, яке належить її сину, отже вказане свідчить про необґрунтованість вимог стягувача та правомірності скасування судового наказу, з огляду на що, ОСОБА_1 просить поновити їй пропущений строк на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки про даний судовий наказ їй стало відомо лише 31 серпня 2020 року, коли при знятті коштів з пенсійної карти, вона була заблокована, раніше жодних повідомлень та будь-яких матеріалів справи вона не отримувала, жодних претензій стягувача вона також не отримувала, а тому 15-денний строк на подання заяви про скасування судового наказу не пропущений, разом з тим, розуміючи ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якою керувався суд просить поновити строк для подання заяви; звільнити її від сплати судового збору у зв`язку з її важким матеріальним становищем, оскільки вона є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію, що підтверджується довідкою Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вивчивши доводи заяви та виходячи із встановлених обставини, вважаю за необхідне поновити заявнику строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як роз`яснено у пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України (ст. 136 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України (ст. 12 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, з урахуванням майнового стану ОСОБА_1 , з метою забезпечення боржнику права на доступ до правосуддя, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Вважаю, що наведені ОСОБА_1 доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за можливе скасувати судовий наказ виданий Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року у розмірі 29481 грн 84 коп, 3 % річних у розмірі 1258,77 грн, інфляційні витрати у розмірі 2605,47 грн, та судовий збір у розмірі 210,20 грн., оскільки доводи заявника свідчать про наявність спору про право, що надасть можливість боржнику більш повно реалізувати свої права як відповідача в позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ № 263/1324/20 (провадження № 2-н/263/195/2020) від 14 лютого 2020 року, виданий Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування послугою теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя О.Л.Соловйов