Дата документу 21.02.2020 Справа № 317/1679/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/1679/19Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Пр. № 22-ц/807/705/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: державний нотаріус третьої Запорізької державної нотаріальної контор, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя, визнання спадкових договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

З травня 2019 року у провадженні суду першої інстанції перебуває дана справа за позовом ОСОБА_1 (т,с. 1 а.с. 2-14), в якому остання просить:

- встановити факт її проживання з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в період з січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу;

- визнати в порядку поділу спільного сумісного майна, набутого під час проживання із ОСОБА_8 однією сім`єю, за нею право власності на Ѕ частину двох земельних ділянок площею 0,25 га кадастровий номер :08:001:0100 та площею 0,0742 га кадастровий номер :08:001:0506 і житлового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними три спадкові договори від 21.02.2018 року, укладені між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , предметом яких є ці дві земельні ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :08:001:0100 та площею 0,0742 га кадастровий номер :08:001:0506 і житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на ці земельні ділянки та житловий будинок.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мінгазова Р.В. (т.с. 1 а.с. 69).

Ухвалою суду першої інстанції від 21 травня 2019 року (т.с. 1 а.с. 81) провадження у цій справі відкрито.

В ході підготовчого засідання 04 грудня 2019 року в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат Ящук О.В. (т.с. 3 а.с. 192-193) звернулись до суду із клопотаннями про зупинення провадження у цій справі до вирішення іншої цивільної справи ЄУН № 317/1646/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. про визнання спадкових договорів недійсними, що знаходиться в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області.

Оскільки, в останній також вирішується питання щодо майна яке є предметом цієї справи, оскільки ОСОБА_5 , яка була у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_8 , вважає, що має право на частку спадкового майна, оскільки воно було придбано за час їхнього спільного життя.

Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу зазначала, що є відповідачем в обох справах, а відтак вважає необхідним зупинити провадження у цій справі, оскільки у разі ухвалення рішення на користь ОСОБА_5 , підстави для звернення до суду у позивача у цій справі відпадуть.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року в підготовчому засіданні (т.с. 3 а.с. 197) клопотання ОСОБА_3 та представника третьої особи ОСОБА_5 адвоката Ящук О.В. про зупинення провадження по справі задоволено.

Зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №317/1646/19, яка знаходиться на розгляді у Запорізькому районному суді Запорізької області.

Всі учасники цієї справи із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували, окрім позивача ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 214-218) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою направити цивільну справу №317/1679/19 для продовження розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 3 а.с. 225).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 21 січня 2020 року (т.с. 3 а.с. 238), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (т.с. 3 а.с. 245).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у цій справі, керувався ст. ст. 251, 253 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до п. 6 ч. 1. ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження по справі зупиняється до набранням законної сили судовим рішенням від якого залежить вирішення справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи за №317/1646/19, за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. про визнання спадкових договорів недійсними, сприятиме процесуальній економії часу та попередженню винесення необґрунтованого рішення по справі, виконанню завдання цивільного судочинства та є доцільним.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вимогам законності та обґрунтованості ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Так, хоча дійсно, відповідно до п. 6 ч. 1. ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку … цивільного… судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження по справі зупиняється до набранням законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом процесуальних дій, що викликане об`єктивними тобто такими, що не залежать від суду, обставинами, які перешкоджають подальшому рухові процесу у справі.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Дійсно, відповідачем в обох справах є ОСОБА_11 , а предметом позову у тому числі є вимоги, що дублюються, а саме: недійсність трьох спадкових договорів від 21.02.2018 року, укладених між спадкодавцем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , предметом яких є дві земельні ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :08:001:0100 та площею 0,0742 га кадастровий номер :08:001:0506 і житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, висновки суду першої інстанції про неможливість розгляду цієї справи

за позовом ОСОБА_1 (позов т.с. 1 а.с. 2-14, вх. № від 13.05.2019 року, ухвала про відкриття провадження від 21.05.2019 року, підстава ст. 225 ЦК України (правові наслідки вчинення правочину дієздатною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними), ст. 229 ЦК України (правові наслідки правочину, який вчинено під впливом помилки);

до набрання законної сили судовим рішенням у справі №317/1646/19 за позовом ОСОБА_10 (копія позову т.с. 2 а.с. 27-31, вх. № від 08.05.2019 року, ухвала про відкриття провадження від 18.06.2019 року т.с. 3 а.с. 248-250, підстава ст. 65 СК України (право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя)), ст. 203 ч. 1, ст. 205 ЦК України (відчуження майна без згоди іншого співвласника), яка знаходиться на розгляді у Запорізькому районному суді Запорізької області (суддя Ачкасов О.М.),

ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Навіть, повне задоволення вищезазначеного позову ОСОБА_10 , що виключається, оскільки частки подружжя є рівними, і ОСОБА_8 мав право на відчуження своєї Ѕ частини майна без згоди дружини, не виключає можливість часткового задоволення вищезазначеного позову ОСОБА_1 , оскільки правові підстави цих позовів різняться.

Окрім цього, для вирішення цієї справи по суті доцільним є проведення відповідної судової (посмертної) психіатричної експертизи для з`ясування стану здоров`я ОСОБА_8 станом на 21.02.2018 року (підстава позову позивача - ст. 225 ЦК України), яка потребує певного часу, про що заявляла позивач ОСОБА_12 у своєму позові у цій справі (т.с. 1 а.с.10).

Проте, суд першої інстанції передчасно, навіть, не закінчивши підготовче судове засідання у цій справі і не призначивши дану справу до розгляду, не доповідаючи справу, не заслухавши пояснення сторін та інших учасників цієї справи, не дослідивши всіх доказів сторін (письмові докази, покази свідків тощо) та не призначивши у цій справі експертизу, якщо таке клопотання учасників цієї справи має місце, одразу зупинив провадження у цій справі.

Хоча п 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України закріплено такий основний принцип цивільного судочинства, як розумність строків розгляду справи судом.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17 (касаційне провадження № 61-612св17).

Крім того, суд першої інстанції не позбавлений права вирішувати питання за клопотанням учасників цих справ або з власної ініціативи про об`єднання цих справ в одне провадження на підставі ст. 188 ЦПК України та передачі на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали суду, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також встановлено, що ОСОБА_13 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 384,20 грн. (т.с. 3 а.с. 213).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.02.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.