Справа №442/5140/20
Провадження №2/442/1259/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що їй, ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу квартири від 23.07.2007 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно Будинкової книги та Актів обстеження квартири в квартирі АДРЕСА_1 , крім неї також зареєстровані громадяни: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 07.09.2007 року, внучка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 26.09.2008 року. Однак, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не проживають в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено Акти обстеження кв. АДРЕСА_1 представниками ОСББ «Соломія-2016» від 24.07.2019 року, 22.01.2020 року та 30.07.2020 року. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою вони не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам ніхто не чинив, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин, хоча були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення на сайті суду. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із Договору купівлі-продажу квартири від 23.07.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк А.В., ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_3 уклали Договір, ОСОБА_5 купила квартиру за АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру правочинів від 23.07.2007р., ОСОБА_1 є набувачем квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2007р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ( 1/1 частка) на підставі Договору купівлі-продажу р.№1209/23.07.2007р./, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В.

Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується Актами обстеження ( встановлення факту проживання осіб) від 24.07.2019р., 22.01.2020р., 30.07.2020р., складеними Об`єднанням співвласниками багатоквартирного будинку «Соломія-2016», згідно яких встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , особистих речей їх в квартирі немає.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні підлягають до задоволення, оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані, але не проживають у кв. АДРЕСА_1 , їх особистих речей в квартирі немає, останні не приймають участі в його утриманні, що створює для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайвих осіб витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , судові витрати в користь позивача ОСОБА_1 , а саме судовий збір в розмірі 840,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби ( COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - дані відсутні.

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - дані відсутні.

Суддя Гарасимків Л.І.