Справа № 211/5213/17
Провадження № 2/211/62/20
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі позивача ( відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ), її представника ОСОБА_2 , співвідповідача ( позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , її представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у відсутність представника відповідача за первісним позовом Довгинцівської районної в місті ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відео конференції цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, факту піклування над особою, яка перебувала в безпорадному стані та усунення від прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідним братом. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 Вона є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. 24 04 2017 року за її заявою приватним нотаріусом Стюрко О.О. було відкрито спадкову справу. Однак у видачі свідоцтва було відмовлено через не надання нею документів, що підтверджують її з померлим ОСОБА_6 родинні стосунки , а також не надано правовстановлюючі документи на квартиру. Підтвердити їх родинні стосунки можуть свідки, які добре знають і її і померлого ОСОБА_6 . Вище зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 12 2015 року.

Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_1 . Та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, факту піклування над особою, яка перебувала в безпорадному стані, та усунення від прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що її сестра ОСОБА_7 у 1959 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 її сестра ОСОБА_8 померла. Спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_6 . Після смерті сестри вона продовжувала доглядати ОСОБА_6 та проживати з ним в одній квартирі , оскільки він був у безпорадному стані та потребував постійної допомоги та нагляду за ним, Фактично вона проживала з ОСОБА_6 у його квартирі на протязі більше як 5 років, варила їсти, прала, прибирала, купувала медикаменти. Через хвороби він був у безпорадному стані, важко пересувався по кімнаті. В той час сестра ОСОБА_6 ОСОБА_1 проживала в іншому місті, не піклувалася про нього , не провідувала., станом здоров`я не цікавилася.

Просить встановити факт спільного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_6 не менше 5 років та те, що вона є його родичем, факт піклування над ним як за особою , яка була у безпорадному стані. Та просить усунути від прийняття спадщини ОСОБА_1 , як особу , що ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві який потребував такої допомоги, який через похилий вік та тяжку хворобу, перебував у безпорадному стані.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 , кожний окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити повністю за не доведеністю позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , її представники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожний окремо , позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та посили відмовити у задоволенні первісного позову частково, визнав той факт, що ОСОБА_1 приходилась рідною сестрою ОСОБА_6 . Також пояснили, що вважають, що ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані, так як тяжко хворів, потребував медичної допомоги, приготуванні їжі, здійснення покупок.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона мала доступ до квартири померлого, так як в неї були ключі. ОСОБА_1 такого доступу до квартири не мала. Правовстановлюючі документи на спірну квартиру знаходяться у неї, приватний нотаріус при поданні заяви не просила у неї даних документів. ОСОБА_1 вона не віддала ці документи, так як вона бажає отримати спадщину після смерті ОСОБА_6 . Померлий ОСОБА_6 працював на заводі до осені 2016 року. Він хворів, вона купувала йому ліки, коли він лежав у лікарні, тому вважає, що останній перебував у безпорадному стані. Коли ОСОБА_6 не лежав у лікарні, то він самостійно купував собі ліки. Коли ОСОБА_6 перебував у лікарні, то приходила до нього, після виписки з лікарні, він взагалі лежав, тому вона йому допомагала , на вулицю він сам виходив. Вона визнає, що ОСОБА_1 приходилась померлому рідною сестрою. На похорони ОСОБА_1 приїздила, але хоронила його вона. З сестрою померлий спілкувався по телефону, про дітей сестри, племінників, не бажав говорити.

Виконком Довгинцівської районної у місті ради надав заяву про розгляд цивільної справи без участі представника виконкому , заперечень щодо вимог ОСОБА_1 не мають. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду .

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні суду пояснила, що вона знає ОСОБА_1 , так як вони жили в одному селі та місті, та вони спілкуються між собою. Померлого ОСОБА_6 вона також знала, він та ОСОБА_1 рідні брат та сестра, вони спілкувались між собою. Вона особисто спілкувалась з ОСОБА_6 , останній раз його бачила у лютому 2015 року. Він казав їй, що працює, але де саме, вона вже не пам`ятає, казав, що живе один. Після лютого 2015 року вона його вже не бачила та який в ньому стан здоров`я був не знає. За слів ОСОБА_1 вона знає, що остання спілкувалась з братом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 у судовому засідання суду пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_6 , жили вони в одному під`їзді. ОСОБА_3 знає, вона приходилась рідною сестрою дружини померлого. Родина ОСОБА_6 жила у будинку з 1998 року, дружина ОСОБА_6 померла у 2014 році, а він помер у 2016 році. ОСОБА_3 спілкувалась з ОСОБА_6 після смерті сестри. ОСОБА_6 лежав у лікарні декілька разів, працював до липня 2016 року, також їздив до РФ до брата у жовтні 2016 року, після цього лежав у лікарні. ОСОБА_3 допомагала йому, їздила до нього у лікарню, також він звертався до сусідів за допомогою. Родичи до нього не приїздили. До аптеки після лікарні він ходив сам. Сторонньої допомоги він потребував у останні місяці життя. ОСОБА_6 не був «лежачим», але був дуже хворим, часто викликали «швидку допомогу». Він як самостійно ходив до аптеки, магазинів, так і до сусідів звертався. У день смерті ОСОБА_6 сам подзвонив до сусіда, щоб той викликав «швидку допомогу». ОСОБА_6 сусіди та ОСОБА_3 допомагали навіть без його прохання.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_6 , померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_14 жили разом, а ОСОБА_3 до них приходила та допомагала. Родичі до них не приїздили. ОСОБА_6 часто перебував у лікарні, «швидка допомога» часто приїжджала. Після смерті дружини він просто змарнів. Працював він до останнього. В останні місяці йому була потрібна стороння допомога. ОСОБА_3 допомагала та приходила часто. Після останнього перебування у лікарні ОСОБА_6 виходив на вулицю, за 2-3 місяці вона бачила його часто, виходив посидіти на лавочку сам та разом з ОСОБА_3 . Вона вважає, що ОСОБА_6 потребував допомоги . Але яку саме допомогу він потребував, вона сказати не може. По його стану було помітно, що він потребував допомоги.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 у судовому засіданні суду пояснив, що покійного та його сестру він добре знає, так як жили в одному селі Приют. Він проживає зараз у Кривому Розі та стосунки з померлим підтримував, зустрічався з ним до його смерті. Бачились з ним за півтора - два тижня до смерті. Останній раз бачились у нього вдома, він приходив до нього після його перебування у лікарні. Десь за два місяці до смерті ОСОБА_6 самостійно виходив до магазину та він його бачив. ОСОБА_3 до нього заходила, готувала, але як частко він не знає. Померлий міг самостійно ходити по кімнаті, але сам не готував. Прохань про допомогу ОСОБА_6 не висловлював, сестра до нього не приїздила, а він до неї їздив. Також він їздив до брата у Краснодар, але потім ледве доїхав назад.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 у судовому засіданні суду пояснив, що він син ОСОБА_1 , померлий ОСОБА_6 приходився йому дядею. У 2011 році він приїздив до них, взагалі мама спілкувалась з ним по телефону, так як за своїм станом здоров`я вона не могла їздити до Кривого Рогу. Знає, що дядя хворів та лежав у лікарні. Знає, що ОСОБА_6 їздив до Краснодару.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 у судовому засіданні суду пояснив, що він був сусідом померлого, знав його з 2004 року, ОСОБА_3 також знає. Остання досить часто приходила до ОСОБА_6 , що робила вона у квартирі, він не знає, мабуть приходила прибрати, приготувати. Після того, як ОСОБА_6 виписався з лікарні, він виходив на вулицю посидіти на лавочці кожний день . У день смерті він разом з ОСОБА_6 був на вулиці до 16:00 години, потім на прохання померлого викликав «швидку допомогу» та при ньому останній помер до її приїзду. ОСОБА_6 не казав йому, що потребує сторонньої допомоги, та казав йому, що він сам навчився все робити. Також він знає, що у померлого була рідна сестра, вона до нього не приїздила, а він до неї їздив.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та народилася в с. Приют Нікопольського району Дніпропетровської області ( а.с. 6-7 - копії свідоцтв про народження та про укладення шлюбу). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, про що свідчить копія актового запису про смерть № 1317 від 15 12 2016 року та копія свідоцтва про смерть ( а.с. 106, 141 ). ОСОБА_1 24 04 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Стюрко О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ( а.с.9,105 - копія заяви ) . ОСОБА_3 12 06 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Стюрко О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ( а.с. 111- копія заяви ).

Спадкове майно складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 45,5 кв.м. та житлової площі 27,6 кв.м. Дана квартира належить померлому ОСОБА_6 відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа № 211/7052/15-ц ( а.с. 11 - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…, а.с. 65 67 - копія рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 12 2015 року) У видачі свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_1 приватним нотаріусом Стюрко О.О. було відмовлено через не надання нею документів, що підтверджують її з померлим ОСОБА_6 родинні стосунки , а також не надано правовстановлюючі документи на квартиру ( а.с. 16, 112 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій ). Відповідно до копії актового запису про шлюб № 32 від 1959 року , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_6 народився в с. Приют Нікопольського району Дніпропетровської області у 1941 році ( а.с. 42 - копія актового запису про шлюб ). Відповідно до заяви про видачу паспорту громадянина України ( форма № 1 ) ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Приют Нікопольського району Дніпропетровської області, батьками його є ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ( а.с. 88).

Згідно п.1 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 необхідно встановити для того, щоб оформити спадкові права за законом. Встановлення факту родинних відносин породить для неї певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши у сукупності вищевказані докази та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_6 . На це вказують відомості зафіксовані в досліджених документах , які повністю узгоджуються між собою як у просторі так і в часі, а також за колом осіб-учасників таких подій і відносин. А саме з вище вказаних документів вбачається, що вони народилися в одному селі та у них одні і тіж батьки. Крім того факт родинних стосунків в судовому засіданні підтвердила і ОСОБА_3 . А також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1ст. 1218 ЦК України).

ОСОБА_1 яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_6 , як спадкоємиця за законом другої черги , своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Стюрко О.О., але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на квартиру, який би підтверджував право власності померлого на спадкове майно, тому суд вважає, що ОСОБА_1 правомірно набула право власності на квартиру, в зв`язку з чим за нею слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 2,4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У судовому засіданні не встановлено та ОСОБА_3 не доведено, що вона постійно проживала з померлим ОСОБА_6 однією сім`єю не менше 5 років до його смерті , була пов`язана з ним спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства по день його смерті, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

На підтвердження своїх вимог в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявницею надано лише акт від 28 06 2017 року , у якому зазначено, що за ОСОБА_6 постійно піклувалася ОСОБА_3 ( а.с. 142 - копія акту ), та товарні чеки, договір-замовлення на поховання ( а.а. 153-156 ), однак, вказані докази не підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 протягом 5 років до часу відкриття спадщини.

Крім того свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та сама ОСОБА_3 підтвердили факт того, що ОСОБА_3 лише приходила до квартири ОСОБА_6 , допомагала йому , однак постійно не проживала з ним .

Щодо позовної вимоги про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6 , як особи, що ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві який потребував такої допомоги через хворобу та безпорадний стан , суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до аб.2 ч.3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Предметом доказування у цьому випадку, згідно роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

В підтвердження позовних вимог в цій частині ОСОБА_3 надала медичні документи на ім`я померлого ОСОБА_6 , а саме направлення на консультацію до торакального хірурга з діагнозом : хвороба бронхів ( а.с. 146), ультразвукове обстеження -ехокардіографія, комп`ютерна томографія ( а.с. 147 -149 ) . Однак ці документи не підтверджують, що ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та пояснення сторін, свідків , позивачем не доведено факту , що ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги, допомоги саме від ОСОБА_1 , і що ОСОБА_1 могла надати таку допомогу оскільки є пенсіонеркою, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 1 280,00 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача (а.с. 1). Судовий збір стягується лише з відповідача ОСОБА_3 , так як позовні вимоги були пред`явлені до ОСОБА_3 .

Керуючись ст..ст. 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовільнити .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв.м., та житлової площі 27,6 кв.м. .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1280 ( одна тисяча двісті вісімдесят ) грн..

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, спільного проживання, факту піклування над особою, яка перебувала в безпорадному стані та усунення від прийняття спадщини залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складений 19 02 2020 року.