Провадження № 2-н/554/35/2020
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» у розмірі 3764,46 грн.

18.02.2020 року на адресу суду надійшла заява від представника ТОВ «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів Черевань Л.С. про відкликання заяви про видачу судового наказу та повернення сплаченого судового збору.

Так, частиною 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Зі змісту частини 2 статті 163 ЦПК України вбачається, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 163 ЦПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 185 ЦПК України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від заявника надійшла заява про відкликання позовної заяви.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що заява представника заявника ОСОБА_2 підлягає задоволенню та заяву про видачу судового наказу слід повернути заявнику за вказаних підстав, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», передбачено: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім цього в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 вказаної Постанови передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

З огляду на викладене, чинним законодавством передбачено повернення судового збору у разі повернення заяви.

Керуючись ст.2,13,163,185,260, 261, ЦПК України, ст.ст.4,7 Закону України «Про судовий збір» суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів Черевань Л.С. про відкликання заяви про видачу судового наказу та повернення судового збору задовольнити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію повернути заявнику.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів судовий збір в сумі 192,10 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №747236 від 06.11.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В.Гольник