Справа № 669/747/20
Провадження № 2/669/327/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок, розташований під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті свого діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що він, як спадкоємець за заповітом, позбавлений права оформити свої спадкові права, так як за життя власника на житловий будинок не був виготовлений правовстановлюючий документ, а тому йому нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Орендарчук В.О. про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити в її відсутності, вимоги свого довірителя, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідач - Малоборовицька сільська рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги позивача необхідно задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є внуком померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 30 вересня 1986 року НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження матері позивача - ОСОБА_3 від 25 грудня 1951 року НОМЕР_2 та свідоцтвом про її одруження від 25 квітня 1971 року НОМЕР_3 .

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 17 квітня 2006 року, актовий запис № 1500, встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 28 квітня 1993 року, нотаріально посвідченого секретарем Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області за № 6, ОСОБА_2 за життя все своє майно та майнові права заповів внуку ОСОБА_1 .

Згідно довідки Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 27 лютого 2020 року № 155 вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 одиноко, а тому відсутні спадкоємці, які б постійно проживали разом із померлим на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважалися б такими, які прийняли спадщину.

Крім того, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 серпня 2020 року № 61454312, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 103-2006, та повідомлення державного нотаріуса від 28 серпня 2020 року № 157/01-16 слідує, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 39488650 (у нотаріуса № 103/2006) і спадкоємцем, що прийняв спадщину, є внук померлого - ОСОБА_1 .

Із постанови цього ж державного нотаріуса від 05 серпня 2020 року слідує, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок неможливо із-за відсутності правовстановлюючого документа.

Відомості про наявність житлового будинку АДРЕСА_1 , його технічні характеристики та належність померлому ОСОБА_2 підтверджується копією технічного паспорту, виданого Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 21 грудня 2018 року, а також довідками Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 27 лютого 2020 року № № 151-154.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), а тому спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві ОСОБА_2 належало право на житловий будинок з господарськими будівлями, а позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину померлого, суд вважає, що позов необхідно з цих підстав задовольнити.

Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача - Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, який згідно поданої заяви від 27 лютого 2020 року № 151 позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 328, 1216-1222, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 229, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Тернопіль, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк