Справа № 167/632/19 Провадження №2-др/167/2/20
УХВАЛА
03.09.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Сіліча І.І.
секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рожище заяву адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №167/632/19 за позовом адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18.07.2018 року, -
20.08.2020 року суд ухвалив рішення про задоволення позову адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18.07.2018 року.
Під час розгляду справи 20.08.2020 року і до закінчення судових дебатів представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 зробила усну заяву про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких буде надано після проведення оплати цих витрат.
20.08.2020 року до на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Заяву обгрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Спіріною Ю.П. В судовому засіданні 20.08.2020 року представник позивача в порядку ст.246 ЦПК України зробила усну заяву про подання доказів оплати гонорару після вирішення справи по суті, оскільки такі витрати представник позивача не могла визначити до закінчення розгляду справи. Просить суд ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надаються документи: квитанція до прибуткового касового ордеру №08/2020 від 20.08.2020 року, довідка розрахунок та довідка про кількість судових засідань по справі.
Відповідач подав заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у якому зазначив, що в матеріалах справи відсутній договір про надання адвокатом Спіріною Ю.П. позивачу ОСОБА_1 правової допомоги або ордер про надання правової допомоги. Представником позивача до позовної заяви додана ноталіально посвідчена довіреність від 19.04.2019 року у якій відсутні відомості про надання правової допомоги, як адвоката і строк дії якої на день подання та підписання позовної заяви закінчився. Зазначає, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у договорі про надання правничої допомоги між адвокатом і клієнтом узгоджується механізм розрахунку гонорару. Відсутність у договорі умов щодо порядку та форми розрахунку гонорару може бути підставою для зменшення розміру судових витрат. Також, рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41 передбачено, що ордер, який видається адвокатом повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим положенням, а тому, ордер датований 2018 року, який був виписаний адвокатом Спіріною Ю.П. по справі про забезпечення позову вважає не чинним, оскільки на момент подачі позовної заяви вступило в дію Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41, тому ордер повинен бути поданий нового зразка, який в матеріалах справи відсутній. Враховуючи викладене просить у задоволенні заяви відмовити.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про чату, час та місце розгляду справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20.08.2020 року позов адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18.07.2018 року задоволено повністю.
20.08.2020 року в судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 зробила усну заяву про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких буде надано після проведення оплати цих витрат.
Положеннями ч.1 ст.246 ЦПК України, передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Однак, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
За змістом положень статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.
Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому закономпорядку.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача не надано суду належного доказу - договору про надання правової допомоги.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст.137, 246, 270 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №167/632/19 за позовом адвоката Спіріної Юлії Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування від 18.07.2018 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 03.09.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч