Справа № 164/256/20
П/с 2/164/301/2020
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оконської сільської ради Маневицького району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю Токарську І.С.

Головуючим по справі, з метою виключення будь - яких обставин, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість розгляду даної справи та оскарження з цих підстав прийнятого по ній рішення, було заявлено самовідвід, оскільки раніше ОСОБА_1 , яка є в даній справі позивачем, при розгляді інших справ за її участю, заявлялися відводи усім суддям Маневицького районного суду Волинської області, в тому числі і судді Токарській І.С., які були задоволені відповідними ухвалами.

А тому, проаналізувавши матеріали заяви приходжу висновку про заявлення самовідводу у даній справі з огляду на наступне.

Згідно п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви №76556/01 та 38779/04 від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут самовідводу судді, з метою усунення будь - яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у даній справі, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 31-33, 36, 39-41 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Токарської Ірини Степанівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оконської сільської ради Маневицького району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Передати вказану справу до канцелярії Маневицького районного суду Волинської області для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська