ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Київ

справа № 761/46285/16

провадження № 22-ц/824/6782/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Авіа-Фед-Сервіс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у складі судді Макаренко І.О., у справі за скаргою Акціонерного товариства «Авіа-Фед-Сервіс» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в м.Києві Лозової Анастасії Ігорівни, боржник: Державна акціонерна холдингова компанія «Артем»

встановив:

У листопаді 2019 року стягувач АТ «Авіа-Фед-Сервіс» звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в місті Києві Лозової А.І., боржник - Державна акціонерна холдингова компанія «Артем».

Вимоги скарги мотивовані тим, щоухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року у справі № 761/46285/16-ц було надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом АТ «Авіа-Фед-Сервіс» до Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» про стягнення суми сплаченого за договором від 24 грудня 2014 року № 2014-12-90 авансу в розмірі 1 480 305 доларів США, арбітражного збору в розмірі 2 666 831 російських рублів, витрат позивача, що виникли у зв`язку з арбітражним розглядом в розмірі 800 000 російських рублів. 01 липня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва по даній справі було видано виконавчий лист.

В подальшому, АТ «Авіа-Фед-Сервіс», в установленому чинним законодавством України порядку, звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві з належним чином оформленою заявою про примусове виконання рішення та доданим до неї оригіналом зазначеного виконавчого листа та низкою копій інших документів.

Однак, 14 листопада 2019 року представнику стягувача стало відомо, що головним державним виконавцем Лозовою А.І. з пропуском триденного строку з дня його пред`явлення виконавчий лист було повернуто АТ «Авіа-Фед-Сервіс» разом з повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31 жовтня 2019 року № 60442191/5.

Скаржник вважає, що такі дії головного державного виконавця Лозової А.I. є протиправними та порушують права та законні інтереси АТ «Авіа-Фед-Сервіс», а тому просив: визнати протиправними дії головного державного виконавця Лозової А.І. з повернення виконавчого листа № 761/46285/16-ц, виданого 01 листопада 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31 жовтня 2019 року № 60442191/5; зобов`язати державного виконавця Лозову А.І. відкрити виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа та вжити передбачених законодавством заходів щодо його виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у задоволенні скарги АТ «Авіа-Фед-Сервіс» відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, скаржник АТ «Авіа-Фед-Сервіс» подав на неї апеляційну скаргу, яка надійшла до Київського апеляційного суду 25 березня 2020 року (т.1 а.с.99-120), в якій апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу товариства задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги АТ «Авіа-Фед-Сервіс»посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодних мотивів відхилення аргументів стягувача і мотивів незастосування норм права, на які він посилається.

Скаржник вважає, що правова підстава для повернення виконавчого документу стягувачу була відсутня, оскільки виконавчий лист виданий на підставі рішення міжнародного комерційного арбітражу та підлягає примусовому виконанню згідно з приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому зазначає, що положення ч. 2 ст. 78 цього Закону не можуть бути перешкодою для відкриття виконавчого провадження, адже Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті РФ не відноситься до числа іноземних судів, а є відмінно іншою інституцією - міжнародним комерційним арбітражем.

АТ «Авіа-Фед-Сервіс» зауважує, що постановлення оскаржуваної ухвали фактично сприяє протиправному привласненню боржником грошових коштів стягувача.

25 березня 2020 року ідентична за змістом та формою апеляційна скарга АТ «Авіа-ФЕД-Сервіс», підписана однією і тією ж уповноваженою особою - Решетником О.Г. , надійшла до Шевченківського районного суду міста Києва (том1 а.с.76-97).

Від Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому компанія заперечує проти апеляційної скарги АТ «Авіа-Фед-Сервіс», оскільки вважає її необґрунтованою, а викладені в ній висновки не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, яка на їх думку, постановлена у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що у випадку із пред`явленням до виконання стягувачем виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року, державний виконавець діяв виключно у межах, з дотриманням та на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

В суді апеляційної інстанції представник АТ «Авіа-Фед-Сервіс»просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник ДАХК «Артем»просив відмовити у задоволенні скарги з підстав викладених у відзиві.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в місті Києві Лозова А.І, дії якої оскаржуються, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, ніяких клопотань не подавала, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у її відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року, яка залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2019 року та Постановою Верховного Суду від 09.01.2020р., було надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом АТ «Авіа-Фед-Сервіс» до Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» про стягнення суми сплаченого за договором від 24 грудня 2014 року № 2014-12-90 авансу в розмірі 1 480 305 доларів США, арбітражного збору в розмірі 2 666 831 російських рублів, витрат позивача, що виникли у зв`язку з арбітражним розглядом в розмірі 800 000 російських рублів.

01 липня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва по даній справі було видано виконавчий лист, на підставі якого АТ «Авіа-Фед-Сервіс» звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання вказаного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03 жовтня 2016 року.

31 жовтня 2019 року за № 60442191/5, Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в місті Києві Лозова А.І., розглянувши заяву АТ «Авіа-Фед-Сервіс» щодо примусового виконання виконавчого листа, повідомила про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, керуючись п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги АТ «Авіа-Фед-Сервіс» на дії головного державного виконавця Лозової А.І. з повернення виконавчого листа № 761/46285/16-ц стягувачу без прийняття до виконання від 31 жовтня 2019 року № 60442191/5, виходив з того, що АТ «Авіа-ФЕД-Сервіс» є підприємством, яке зареєстроване у Російській Федерації, ДАХК «Артем» належить до підприємств оборонно-промислового комплексу, тому відкриття виконавчих проваджень щодо підприємств такого типу на користь юридичних осіб держави-агресора, якою визнається Російська Федерація є неможливим у зв`язку зі станом військової агресії щодо України, при цьому скаржник не позбавляється права на виконання даного рішення, оскільки можливість його реалізації лише відтерміновується з незалежних від виконавця причин.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" встановлено, що відносно зобов`язань щодо стягнення заборгованості, де кредитором (стягувачем) є юридична особа держави-агресора та/або держави окупанта або юридична особа з іноземними інвестиціями чи іноземне підприємство держави-агресора та/або держави-окупанта, а боржником - підприємство оборонно-промислового комплексу, внесене до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, примусове виконання рішень щодо стягнення заборгованості не допускається.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2012 року № 716 "Деякі питання управління державним концерном "Укроборонпром" корпоративними правами держави" прийнято рішення про передачу Державному концерну "Укроборонпром" повноважень з управління корпоративними правами держави щодо низки акціонерних товариств, серед яких визначено 100 % акцій ДАХК "АРТЕМ".

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VII Російську Федерацію, з урахуванням дій, які вона вчиняє, серед іншого, і через підтримку та забезпечення масштабних терористичних атак на території України, визнано державою-агресором. З врахуванням наведеного, було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво та воєнне співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з Російською Федерацією, а постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 632 припинено дію Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості від 18 листопада 1993 року.

Відповідно до преамбули Закону України "Про санкції" метою його ухвалення, серед іншого, є гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України та потреба невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення.

Підставами для застосування санкцій, відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про санкції", є дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

Види санкцій визначені статтею 4 цього Закону, серед яких: блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

АТ "Авіа-Фед-Сервіс" (основний державний реєстраційний номер 160) є юридичною особою, зареєстрованою у Російській Федерації та внесеною до списку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) відповідно до пункту 746 додатку № 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 року "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", уведеного в дію Указом Президента України від 14 травня 2018 року № 126 і залишеного щодо стягувача без змін згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосовування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", введеного в дію Указом Президента України від 21 червня 2018 року № 176/2018.

Зокрема, до АТ "Авіа-Фед-Сервіс" строком на три роки застосовані такі види обмежувальних заходів відповідно до Закону України "Про санкції": блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; обмеження торговельних операцій; запобігання виведення капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 13 частини першої статті 34, частиною сьомою статті 35, частиною другої статті 78 Законом України від 12 липня 2018 року № 2508-VIII "Про внесення змін до законів України щодо вирішення деяких питань заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" перед державою-агресором та/або державою-окупантом та забезпечення їх стабільного розвитку".

Відповідно до ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» рішення іноземних судів (судів іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, цього та інших законів України, якщо визнання та виконання таких рішень передбачено міжнародними договорами України або за принципом взаємності.

В Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу, внесеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.

Одночасно, відповідно до пункту 13 частини першої статті 34, частини сьомої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку". У випадку, передбаченому пунктом 13 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

Пунктом 9 ст. 4 вищевказаного закону передбачене повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Враховуючи, що стягувач АТ «Авіа-Фед-Сервіс» звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03 жовтня 2016 року про стягнення коштів з ДАХК «Артем», яка відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу на користь АТ «Авіа-Фед-Сервіс», до якої застосовані санкції, виконавче провадження за пред`явленим виконавчим листом не було відкрито, тому не може бути і зупинено, відтак наявні підставі для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки за встановлених фактичних обставин справи вказаний виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби на період дії обставин, визначених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Авіа-Фед-Сервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів

Головуючий:

Судді :