Справа № 342/103/20
Провадження № 2/342/265/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Городенківського районного суду від 22.07.2013 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 (три) тисячі гривень щомісяця з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві позивач покликається на те, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області шлюб між нею та відповідачем розірвано та залишено проживати біля неї дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2013 присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розміри витрат на утримання дочки значно зросли. ОСОБА_1 самостійно забезпечує дочку вбранням, продуктами харчування та іншими речами та при потребі медичними препаратами. Дочка сторін росте та розвивається, потребує продуктів харчування, засобів гігієни, добротного одягу та взуття, а також освітньої та художньої літератури відповідного віку, щоб інтелектуально розвиватись. В умовах кризи в державі все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком, однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачем. Аліменти, що присуджені за рішенням суду відповідач вчасно не платить, внаслідок чого неодноразово виникала заборгованість по сплаті аліментів. Розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років в січні - червні 2020 року складає 2218 грн. Інших утриманців відповідач не має, він працездатний, фізично здоровий, впродовж останніх 5-ти років періодично виїздить за кордон в країни Євросоюзу на заробітки, одержує хороший та стабільний заробіток. За таких обставин позивач вважає, що має всі підстави просити суд про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій формі у розмірі 3 (три) тисячі гривень щомісячно з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, шляхом бесіди з відповідачем, однак вони не дали бажаного результату. ОСОБА_2 всілякими способами уникав та і надалі уникає від надавання коштів на утримання дитини, а також у спілкуванні з дочкою.

11.02.2020 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково, встановивши стягнення аліментів з нього в користь позивача на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відзиві вказав, що не погоджується з розміром аліментів, зазначених в позові та обґрунтуванням обставин, що стали підставою для звернення позивача до суду. Виконуючи свій батьківський обов`язок, відповідач систематично сплачував аліменти та періодично приймав участь у фінансових витратах на дочку ОСОБА_3 (купляв одяг, мобільний телефон, комп`ютер тощо). Тобто, він не ухилявся від виконання свого батьківського обов`язку та добровільно приймав і приймає участь в матеріальному забезпеченні ОСОБА_3 . На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, однак виконує сезонні роботи на території Івано-Франківської області (без виїзду за межі України), його середньомісячний дохід становить близько 4000 грн. Аналізуючи вищевказане, керуючись ст. 192 СК України, враховуючи матеріальний стан, відповідач зазначає, що може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в сумі по 1500 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач позовні вимоги визнає частково, підтримує відзив на позовну заяву.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2012 року по справі № 905/2376/2012 розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був реєстрований 15 серпня 2004 року в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати біля матері ОСОБА_1 .

Те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 червня 2005 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 14.06.2005.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 згаданого Кодексу визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2013 року по справі № 342/970/13-ц, яке набрало законної сили 02 серпня 2013 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 400 гривень (чотириста гривень) щомісячно з 17.06.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з змінами, внесеними до частини 2 ст.182 Сімейного кодексу України Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 р. - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначений вищезгаданим судовим рішенням від 22.07.2013 розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України із змінами, внесеними 17.05.2017. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, тому є підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачем підстави позовних вимог, позицію відповідача, зазначену у відзиві на позовну заяву, розмір встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку, обставини, визначені ст.ст. 182, 184, 192 СК України, те, що позивачем не надано доказів щодо можливості сплачувати відповідачем аліменти в розмірі по 3000 грн. щомісячно, та відсутність даних про те, що відповідач має на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в збільшеному розмірі на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону.

Керуючись роз`ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів в новому розмірі слід проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній цивільній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/970/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, після набрання законної сили даним судовим рішенням, за умови відсутності заборгованості по сплаті аліментів, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273- 279, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2013 року (справа №342/970/13-ц).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів в збільшеному розмірі проводити з дня набрання законної сили рішенням суду в даній справі та проводити до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання законної сили даним судовим рішенням, виконавчий лист, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі №342/970/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, - визнати таким, що не підлягає виконанню, за умови відсутності заборгованості по ньому.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути зазначений виконавчий лист по справі № 342/970/13-ц до Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,8 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 19.02.2020.

Суддя: Федів Л. М.