справа № 633/436/20 провадження 2/633/120/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2020 р. смт. Печеніги

Суддя Печенізького районного суду Харківської області Тимченко А.М., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 24.05.2013 року у розмірі 41484,14 грн. станом на 05.07.2020 року та судові витрати у розмірі 2102.00 грн.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.175,177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону).

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України, в тому числі, постанови Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

За таких обставин, документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі. Копії, дублікати у тому числі, виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладена в ухвалі від 29.10.2018 року по справі № 757/7529/17-ц.

Надана суду квитанція про сплату судового збору не відповідає зазначеним вимогам законодавства, зокрема, квитанція не скріплена першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення, а також надана в фотокопії, а не в оригіналі.

Крім того, на виконання п.3 ч.3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позивачем додано до позовної заяви розрахунки заборгованості за договором б/н від 24.05.2013 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 року та 30.06.2019 року, які взагалі не підписані уповноваженою на те особою.

Також на розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.05.2013 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 05.07.2020 року, виписці за договором б/н на 06.07.2020 року, довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, довідці про надання кредитних карток, Витягах з «Тарифів» та «Умов та Правил надання банківських послуг», копії яких долучені до позовної заяви, наявний лише підпис особи без зазначення прізвище, ім`я та по батькові. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити повноваження такої особи щодо засвідчення вказаних документів.

Відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, якщо не дотримано вимог статей 175 та 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 177, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення йому ухвали суду.

У випадку не усунення зазначених недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали відіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Тимченко