Справа № 452/1320/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" лютого 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Козак О.В.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що постановою головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області від 01.09.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2011/2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 04.08.2016 року про стягнення з позивача в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ј частини щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини (виконавче провадження №52091232).

Згідно виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області виданого 10.10.2017 року по справі № 452/422/17 на виконання рішення суду від 25.04.2017 року Самбірським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області проводиться стягнення з позивача в користь відповідача, ОСОБА_2 , аліментів на дітей: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1800 гривень 00 коп. на кожну дитину, разом 3600 гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 20.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття (виконавче провадження №54934187).

29 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 у Львівському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, яка змінила прізвище на ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народилась дочка, ОСОБА_10 , відносно якої у нього виник обов`язок її утримувати.

Обставиною, якою, позивач, обґрунтовує свої вимоги про зменшення визначеного розміру аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів, наявності додаткових утриманців, внаслідок чого у нього виникли додаткові зобов`язання фінансового характеру щодо забезпечення рівня не тільки трьох дітей з відповідачами, але й дитини і дружини від нового шлюбу.

Разом сума стягнень за один місяць, враховуючи два наведені виконавчі провадження, в середньому складає 5530 грн. 12 коп. (36000+1930 грн. 12 коп.), що становить 80 відсотки заробітку позивача (5530,12: 6850,48=8%)

Така сума стягнень призводить до ущемлення інтересів його нових утриманців: дружини та дочки.

Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - з 01 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 1626 грн. 00 коп., віком від 6 до 18 років 2027 грн. 00 коп.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та обставини справи, які свідчать про зміну його сімейного стану, вважає, що наявні правові підстави для задоволення його позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього в користь відповідача ОСОБА_2 на утримання двох дітей з суми по 1800 грн. до по 1141 грн. 75 коп., в користь відповідача ОСОБА_3 з ј частини до 1/6 частини заробітку (доходу), що не порушуватиме право дітей на гідний рівень життя. Попередньо видані виконавчі листи просить повернути з Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, позов просив задовольнити. Додатково пояснив, що має у власності будинок, земельний пай. Будинок отримав у власність в порядку спадкування за заповітом. 1 га земельного паю здає в оренду, за що отримує орендну плату в розмірі 2 000 грн. за рік. У 2018 році на його дружину був оформлений автомобіль, який придбаний за кошти її родичів. Працює у Львівському АТП № 1 водієм. Отримує зарплату в розмірі біля 7 000 грн. в місяць. Крім того, що аліменти на утримання дітей стягують із заробітної плати, він ще надає кошти відповідачці ОСОБА_2 на додаткові витрати.

Представник позивача ОСОБА_4 . в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що пред`являючи заявлений позов вони керувались виключно ст. 192 Сімейного кодексу України, яка надає право стороні пред`явити вимогу про збільшення, зменшення розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану. Позов про зменшення розміру аліментів ними обґрунтовується виключно зміною матеріального і сімейного стану позивача, тою обставиною, що він одружився, у нього народилась дочка 2018 року, тобто в нього появився ще один утриманець. Крім того на його утриманні є дружина яка не працює, здійснює догляд за малолітньою дочкою, яку він так само зобов`язаний утримувати, тобто наявністю двох утриманців. При заявлених вимогах вони виходили з того, що середній розмір заробітної плати позивача становить 6 850 грн. Сума стягнення, яка проводиться за двома виконавчими листами складає 80 відсотків його заробітку. Тобто, заробітна плата яка залишається йому є недостатня для надання утримання неповнолітній дочці, яка хворіє і непрацездатній дружині. Саме це є підстави для зменшення розміру аліментів. Що стосується заперечень відповідачки ОСОБА_2 та наданих нею в якості доказів чеків про підтвердження придбання продуктів, то вказані чеки свідчать про придбання звичайних побутових продуктів, які необхідні для життєдіяльності. Крім цього, нею надані чеки про придбання медикаментів, однак немає рецепту про необхідність придбання цих медичних препаратів. Чи вони були рекомендовані, чи пішли саме на лікування дітей. Дані чеки є підставою для пред`явлення додаткового позову про стягнення додаткових витрат, які вона понесла у зв`язку з лікуванням дітей, але вони не входять в суму основних витрат на утримання дітей. Тому вважають, що пред`явлений позов є підставний з точки зору зміни матеріально-сімейного стану позивача і наявністю в нього нових двох утриманців.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батьком яких є позивач. Був період, коли діти знаходились на безглютеновій дієті. Їм вдалось це подолати. Діти алергетики і знаходяться на безлактозній дієті, в разі недотримання якої, починається збій роботи внутрішніх органів. Придбання безлактозного харчування є фінансово затратним. Оскільки вона змушена періодично виїжджати на роботу в Польщу, старається закупити кількість товарів на певний період. Є продукти які вона зберігає у холодильній камері і вони поетапно їх використовують. Коли закінчує роботу, перед виїздом додому, робить великі закупи, так як знає, що вдома не зможе того дітям купити. Маючи нагоду, купує продукти в Польщі, оскільки там нижчі ціни.

Вона офіційно працевлаштована, працює вчителем англійської мови у Вощанківському НВК. На даний час перебуває у додатковій декретній відпустці до шестирічного віку дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Всі витрати по утриманні дітей несе практично вона сама. Вона проживає з дітьми, на час її відсутності, оскільки мусить поїхати щоб підробити, до них приходить проживати з дітьми її мати. Хвороби у дітей генетичні. В середньому вона витрачає на утримання дітей приблизно 5 000 грн. в місяць.

Виконавча служба примусовим порядком стягує аліменти із позивача. Він має борг по сплаті аліментів. Заблокував усі номери, з дітьми не спілкується. У 2018 році після укладення шлюбу ним було придбано транспортний засіб, який він зареєстрував на дружину. Також у нього на праві власності є будинок, який знаходиться у с. Майнич Самбірського району Львівської області, який дістався йому згідно заповіту матері. Із врахуванням наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачки адвокат Козак О.В. в судовому засіданні заперечила проти позову та зазначила, позивач не надає належного утримання. Таке утримання, стягнуте в примусовому порядку, не забезпечує необхідний рівень утримання дітей. Дружина позивача є особою працездатного віку, отримує державну допомогу. Натомість ОСОБА_2 інших доходів не має, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми. Вона сама утримує себе і двох дітей. На їхню думку позивач хоче уникнути тої відповідальності, як утримання дітей. Сума, яка на сьогодні стягнута, не забезпечує необхідний мінімальний рівень і проти її зменшення заперечують. Матеріальний стан позивача є належним для того, щоб він утримував дітей.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що протягом двох років отримує аліменти від позивача на утримання дочки в межах 2 000 грн. в місяць. Ці кошти повністю йдуть на утримання дитини.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитаної в якості свідка ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із постанови головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області від 01.09.2016 року відомо про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-2011/2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 04.08.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини.(виконавче провадження №52091232) (а.с. 6).

Із виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області виданого 10.10.2017 року по справі № 452/422/17 на виконання рішення суду від 25.04.2017 року відомо, що Самбірським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у .Львівській області проводиться стягнення з ОСОБА_1 в користь відповідача, ОСОБА_2 , аліментів на дітей: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1800,00 гривень на кожну дитину, разом 3600,00 гривень щомісячно, починаючи з 20.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття, (виконавче провадження №54934187). (а.с. 7).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Підставами для зміни розміру аліментів у бік зменшення позивач зазначає зміни сімейного та матеріального стану.

Судом встановлено, що 29 вересня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дочка ОСОБА_12 . Дружина не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дочкою. (а.с. 11, 12).

Із довідки № 1816 від 21 березня 2019 року виданої Шевченківським відділом соціального захисту ОСОБА_13 , відомо, що вона отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. 00 коп. щомісячно. (а.с. 13).

Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №515 відомо, що ОСОБА_10 народилась передчасно на 29 тижні вагітності та була направлена на лікування та збереження життя до відділу патології недоношених новонароджених дітей Львівської обласної клінічної лікарні. (а.с. 14).

Фіскальні чеки з переліками медичних препаратів підтверджують факт придбання ліків для лікування ОСОБА_14 , а рецепти містять призначення лікаря. (а.с. 15-21).

Тобто, обставиною, якою позивач обґрунтовує свої вимоги про зменшення визначеного розміру аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів, наявності додаткових утриманців, внаслідок чого у нього виникли додаткові зобов`язання фінансового характеру щодо забезпечення рівня не тільки трьох дітей з відповідачами, але й дитини і дружини від нового шлюбу.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи не згідною з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, подала письмове заперечення, де зокрема вказала, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_1 , їхні неповнолітні діти: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , постійно проживають з нею, а позивач проживає окремо. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, та все необхідне для належного утримання наших дітей.

Всупереч таким вимогам закону, позивач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо їх утримання, оскільки з моменту припинення шлюбу між ними, матеріально своїм дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей.

Окрім цього, діти часто хворіють і потребують медикаментозного лікування, на що вона витрачає власні немалі кошти та додала виписки з медичних закладів, чеки на підтвердження придбаних ліків, закупки продуктів дієтичного харчування та цін на них. Згідно із витягом з медичної карти хворого №24 дитини ОСОБА_15 та витягом з медичної карти хворого №23 дитини ОСОБА_16 міської дитячої клінічної лікарні м.Львова обоє перебувають на обліку з діагнозами: ОСОБА_15 - «Атопічний ІНФОРМАЦІЯ_6 , непереносимість лактози», ОСОБА_16 - «Алергодерматит, непереносимість лактози». Відповідно до виписок з історій хвороб, вони лікуються тривалий час, у тому числі і стаціонарно. Позивач жодної участі у додаткових витратах на лікування та відповідне харчування дітей, які несе вона, не бере. З цих підстав вважає, що позивач повинен нести повне відшкодування понесених нею додаткових витрат на лікування неповнолітніх дітей. (а.с. 40-76, 98-119).

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що позивач сплачував буквально кілька місяців, до півроку, по тисячі гривень в якості доплати, кладучи кошти на картковий рахунок«Укргазбанку». Факт мав місце після того, як виконавча служба його налякала і він сплатив кошти, щоб йому не забрали будинок і не продали. Із зарплати відповідача не стягують аліменти в повному розмірі, оскільки зарплата замала, і він дав розписку у виконавчій службі, що готівкою буде ту суму доплачувати. Основного платежу, який він повинен проплачувати на діти, він не робить.

Відповідачка ОСОБА_3 будучи не згідною на зменшення розміру аліментів, жодним чином не аргументувала та не спростовувала підстави викладені позивачем.

Із довідки про доходи виданої ОСОБА_1 по місцю праці Львівським комунальним автотранспортним підприємством № 1 від 14.03.2019 року відомо, що його середньомісячна заробітна плата становить 6 850 грн. 48 коп. виходячи з двох останніх повних місяців: січень - 6925,76 грн., лютий - 6775,20 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної слати. (а.с. 10 ).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню №52091232 про стягнення в користь відповідача ОСОБА_3 , відомо про стягнення із заробітку позивача 1/4 частини, що становить в середньому 1930 грн. 12 коп.(з розрахунку січня та лютого 2019 р.) (а.с. 8).

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню №54934187 про стягнення аліментів в користь відповідача ОСОБА_2 , сума, що підлягає стягненню 3600,00 грн., фактично стягнуто 2908 грн. 91 коп. (лютий 2019р.)(а.с. 9).

Разом сума стягнень за один місяць в середньому складає 5530,12грн. (36000+1930,12грн.), що становить 80 відсотки заробітку позивача(5530,12: 6850,48=8%).

Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - з 01 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 1626,00 грн., віком від 6 до 18 років 2027,00 грн.

Отже, мінімальний розмір аліментів в користь відповідача ОСОБА_2 на утримання двох дітей повинен бути не менше 2027,00 (2x1013,50=2027,00) гривень, на утримання однієї дитини в користь відповідача, ОСОБА_3 - 1013,50 грн. Разом розмір аліментів не може бути меншим 3040,50 гривень.

Виходячи із розмір заробітку ОСОБА_1 , що становить 6 850,48 грн., розмір всіх аліментів, що підлягають до стягнення в користь відповідачів не повинен перевищувати 50 відсотків доходу, а саме 3425,24 гривень (50% від 6 850,48 грн.) в місяць, тобто на кожну дитину по 1141,75 гривень, що становить по 1/6 частині його доходу.

Розмір зменшення аліментів до 50% доходу позивача становить:

- в користь відповідача, ОСОБА_2 з 3600 грн. до 2 283,50 грн. по 1141,75 гривень на кожну дитину, що становить розмір зменшення на місяць 1316,50 грн.;

- в користь відповідача, ОСОБА_3 з 1930.12 гривень до 1141,75 грн., що становить розмір зменшення 788,37 гривень.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини відповідно до ч. 1 ст.12 вказаного Закону.

Вказана позиція відображена у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та жягнення аліментів». Пунктами 17, 23 Постанови роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. у відповідності до ст. 192 СК України. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Узагальнюючи наведене слід зазначити, що факти того, що у позивача з`явилась на утриманні дитина ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка хворіє і на утримання якої так само потрібні кошти, в судовому засіданні спростовані не були. Дружина не працює, отримує соціальну допомогу на утримання дитини, а не на її утримання, а відповідно утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, це обов`язок так само позивача. Тому дружина є другим утриманцем.

З приводу тверджень відповідачки ОСОБА_2 щодо покращення майнового стану позивача, то тут слід вказати наступне.

Під час розгляду справи було з`ясовано, що приміщення, яке є у позивача, було придбано не за кошти, а успадковане, тобто на набуття цього приміщення позивач не вкладав коштів. Це єдине його житло і відповідно іншого він не має. Дана обставина не може свідчити про покращення його матеріального стану. Що стосується автомобіля, він був придбаний на ім`я дружини і за кошти родичів дружини.

Щодо документів, які були додані відповідачкою ОСОБА_2 на підтвердження її витрат на придбання побутових продуктів, які необхідні для життєдіяльності, то проаналізувати дані чеки, в них не вбачається понесених витрат в сумі 5 000 грн. в місяць про які вона зазначала в судовому засіданні. Крім того, обов`язок утримання дитини є обопільним, тобто покладається як на матір, так і на батька. З приводу витрат відповідачки ОСОБА_2 у період хвороби дітей та на харчування згідно медичних рекомендацій, дані чеки є підставою для пред`явлення додаткового позову про стягнення додаткових витрат, які відповідачка понесла у зв`язку з лікуванням дітей, але вони не входять в суму основних витрат на утримання дітей у відповідності до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлений ОСОБА_1 позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог, оскільки у позивача відбулись зміни матеріального та сімейного стану, що потребують зміни визначеного попередньо за рішеннями судів розміру аліментів у бік зменшення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , проживає село Майнич, Самбірського району, Львівської області, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний податковий номер НОМЕР_2 , аліментів на дітей: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з по 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 коп. до по 1141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 75 коп. на кожну щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 коп. на кожну дитину за виконавчим листом виданим Самбірським міськрайонним судом 10.10.2017 року № 452/422/17.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , проживає село Майнич, Самбірського району, Львівської області, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , проживає село Ортиничі, Дрогобицького району, Львівської області на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру ј до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходів за виконавчим листом № 2/2011/2006 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 04.08.2016 року.

Попередньо видані виконавчі листи повернути з Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 17.02.2020 року.

Суддя