Ухвала набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/253/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області, Асканія-Нова селищна рада Чаплинського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до Чаплинського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якому він звертаючись з позовом до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області про визнання заповіту недійсним просить суд визнати заповіт недійсним, скасувати у спадковому реєстрі відповідний реєстраційний запис, визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом з реєстровим номером 176, 178, 180, видані ОСОБА_2 та зобов`язати державного нотаріуса скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 .

19 лютого 2020 року позивачем по справі подано заяву про забезпечення його позову, в якій останній посилаючись на те, що відповідач по справі вчиняє активні дії з приводу відчуження майна, на яке він отримає право в разі задоволення позову, просив суд накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , Ѕ частину земельної ділянки, наданої для обслуговування цього будинку та Ѕ частину земельної ділянки, площею 1.4999 га, що знаходиться на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області.

В обґрунтування своєї заяви вказував, що на підставі заповіту, складеного його батьком ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , земельну ділянку для обслуговування вказаного будинку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. У свою чергу заявник вказує, що він звернувся з позовом про визнання заповіту недійсним, оскільки його батько ОСОБА_3 в момент вчинення заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому на його думку вказаний заповіт є недійсним.

На даний час позивач дізнався про намір відповідача ОСОБА_2 відчужити житловий будинок, який він отримав у спадщину від батька відповідно до заповіту, про що свідчить оголошення в мережі Інтернет, хоча позивач разом зі своєю родиною мешкає у даному будинку. Зазначає, що відчуження ОСОБА_2 майна, право на яке він отримав на підставі виданих свідоцтв про право на спадщину ускладнить виконання рішення суду. Тому для ефективності судового захисту просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину вказаного майна.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим накласти арешт на нерухоме майно, а саме Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №176; Ѕ частину земельної ділянки, площею 1.4999 га, кадастровий номер :06:001:0187, що розташована на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №178; Ѕ частину земельної ділянки, площею 0.117 га, кадастровий номер :05:001:0042, що розташована в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №180, оскільки зазначене майно є предметом спору за позовом, в якому позивач просить визнати заповіт недійсним та в разі задоволення позовних вимог отримає право на спадкування відповідних часток вказаного майна, що свідчить про співмірність поданої заяви з позовними вимогами. Також є велика вірогідність того, що в разі не вжиття даних заходів відповідачем по справі можуть бути вжиті заходи щодо відчуження майна. Про намір відчужити отримане у спадок майно свідчить зокрема долучена до заяви про забезпечення позову роздруківка з сайту OLX / https://www.olx.ua/obyavlenie/prodazha-IDH5pTM.html/ відповідно до якої будинок, що ввійшов до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 на даний час виставлено на продаж.

Таким чином, накладення арешту на частину майна відповідача, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливить здійснити дії щодо відчуження вище зазначеного майна, та інші протиправні дії, які надалі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору про визнання заповіту недійсним.

Заходи забезпечення позову вживаються судом в межах позовних вимог заявлених позивачем, отже накладення арешту на вищезазначене майно є відповідним та співмірним заходом для забезпечення даного позову.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна, що є предметом даного спору на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об`єктом прав, що йому належать.

Крім того слід зазначити, що накладенням арешту на частину майна, яке може отримати у спадщину позивач в разі задоволення позову, не порушуються інтереси інших осіб, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, справа на даний час не розглянута, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №176.

Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки, площею 1.4999 га, кадастровий номер :06:001:0187, що розташована на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №178.

Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0.117 га, кадастровий номер :05:001:0042, що розташована в АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2020 року, яке видано державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №180.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко