КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/4602/19 Головуючий у І інстанції Баличева М.Б.
Провадження №22-ц/824/9904/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

07 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном та визнання договору застави припиненим,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ПАТ «Дельта Банк» подало 04 червня 2020 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнано причини пропуску строку неповажними, залишено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для подання повторного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представник ПАТ «Дельта Банк» отримав копію вказаної ухвали суду 06 липня 2020 року, а ПАТ «Дельта Банк» отримало копію вказаної ухвали суду 08 липня 2020 року, таким чином з 06 липня 2020 року розпочався перебіг десятиденного строку на виконання вимог ухвали суду та закінчився 15 липня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавіруом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року було впроваджено карантин по всій території України.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ було внесено зміни до пункту 3 розділу XII Прикінцеві положення ЦПК України та викладено в в такій редакції:

«3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності 17 липня 2020 року, відповідно з 18 липня 2020 року розпочався перебіг 20-денного строку протягом якого учасники справи мають право на продовження процесуальних строків та який закінчився 06 серпня 2020 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.»

Отже Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження . У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 354 ЦПК України щодо початку перебігу строків на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення відповідного рішення, направлене на забезпечення права осіб на ознайомлення із повним текстом судового рішення для наведення в апеляційній скарзі мотивів для його оскарження.

Разом з тим, станом на 07 вересня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» не зверталося до суду апеляційної інстанції з заявою про продовження процесуального строку наданого судом на усунення недоліків, не усунуло недоліки, що були визначені судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 03 липня 2020 року та не подало повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи із наведених обставин справи вважаю, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції від 21 лютого 2020 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, ПАТ «Дельта Банк» без поважних причин пропустило строк на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року, не звернулося повторно з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном та визнання договору застави припиненим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб