Провадження № 2/185/1528/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову позивач зазначила, що 25.02.1977 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 . Чоловіку в безстрокове користування була виділена земельна ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку. В 1986 році будівництво будинку було завершене. 28.04.1988 року чоловіку був виданий технічний паспорт на будинок, але свідоцтво про право власності на будинок чоловік не отримав, право власності не зареєстрував. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Заповіт чоловік не складав. Спадкоємцями першої черги є вона як дружина померлого та їх діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Сини від прийняття спадщини відмовились на її користь, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 24.09.2013 року за нею було визнано права та обов`язки забудовника на даний житловий будинок в порядку спадкування після чоловіка. 06.04.2016 року вона зареєструвала справо власності на земельну ділянку. 25.06.2019 року їй було видано технічний паспорт на житловий будинок, проте у зв`язку з тим, що домоволодіння побудовано до 1992 року та на нього був виданий технічний паспорт він не підлягає прийняттю в експлуатацію, отже за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 24.09.2014 року вона не може зареєструвати за собою право власності у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду.

Представник позивача адвокат Остапуля Н.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Павлоградської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне.

З 25.02.1977 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі зареєстрованому міським відділом ЗАГС м. Павлограда, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 7)

Від даного шлюбу народились двоє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 8,9)

На підставі рішення виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів № 928 від 10.11.1978 року про відвід земельної ділянки, між виконкомом та ОСОБА_4 був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку та сараю. (а.с. 13,14)

28.04.1988 року ОСОБА_4 був виданий технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач у позові будівництво даного житлового будинку було завершено у 1986 році. Однак право свідоцтво про право власності на будинок ОСОБА_4 не отримав, право власності не зареєстрував.

Враховуючи, що житловий будинок закінчено будівництвом до 1992 року, моментом, якій засвідчує його відповідність вимогам законодавства, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Технічний паспорт на домоволодіння є підставою для встановлення права власності на нерухому майно в порядку спадкування за законом, так, як в даному випадку такий документ використовується для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яка можлива після прийняття такого об`єкту у встановленому порядку в експлуатацію.

Відповідно до правових позицій викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Крім того, п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А. 3. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/ 5 - 126, в якому, зокрема роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 6)

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20.07.2013 року звернулися з заявами про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_1 (а.с. 10,11)

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (спадкоємці за законом).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

В зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, 15.05.2013 року нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок. (а.с. 18)

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2014 року за ОСОБА_1 було визнано права та обов`язки забудовника житлового будинку та господарчих споруд за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка. (а.с. 20, 21)

06.09.2016 року позивач зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий :02:067:0086, на якій розташований спірний житловий будинок, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2019 року. (а.с. 19)

Згідно розпорядження міського голови від 17.02.2016 року № 61-р назву АДРЕСА_2 Петровського змінено на АДРЕСА_3 . Національна. (а.с. 22,23)

Як зазначає позивач у позові у зв`язку з тим, що житловий будинок побудований до 1992 року та на нього був виданий технічний паспорт, він не підлягає прийняттю в експлуатацію, тому на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 24.09.2014 року вона не може зареєструвати за собою власності на нього.

Встановивши обставини по справі та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме визнанню за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідачі

Павлоградська міська рада, , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 95.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає : АДРЕСА_1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає : АДРЕСА_1

Суддя С. Г. Юдіна