№ 207/2844/18
№ 2/207/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іщенко О. ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані відповідач ОСОБА_4 та їх доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано. ОСОБА_4 не мешкає в кімнаті з вересня 2017 року, виїхав за межі м. Кам`янське і працює в іншій області. Комунальні послуги не сплачує

В грудні 2018 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням.

Представник позивачки та позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивачка ОСОБА_3 пояснила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано в 2017 році. З вересня 2017 року відповідач звільнився з ПАТ «ДМКД», не мешкає в даній кімнаті, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в кімнаті АДРЕСА_2 відсутні.Зустрічні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що відповідач, комунальні послуги не сплачує, має у власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . Крім того, у кімнаті вона проживає разом з дітьми де відсутні умови для проживання її колишнього чоловіка.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні, просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що він працює в іншому місті тому міг довго бути відсутнім за місцем свого мешкання. В 2017 році після розірвання шлюбу з позивачкою поки він був на роботі остання змінила в кімнаті АДРЕСА_2 замки. Після чого до кімнати він потрапити більше не міг. Крім того суду пояснив, що в кімнаті залишись його особисті речі, проживати йому більше нема де. Просив зустрічну позовну заяву задовольнити усунути перешкоду у користуванні жилим приміщенням.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків в судовому засіданні вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами по справі склалися складні відносини (а.с. 19, 66).

Відповідно до ордеру № 5 від 08.06.2015 року, виданого ВАТ « Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» у кімнаті окрім позивачки, зареєстровані відповідач ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду пояснили, що знають позивачку за первісним позовом приблизно з 2015 року, оскільки проживають в одному гуртожитку, та підтримують дружні відносини. В судовому засіданні підтвердили той факт, що в 2017 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шлюбні відносини розірвали, після чого відповідач в кімнаті не проживає, його особисті речі в кімнаті відсутні. З позивачкою та дітьми спілкується, але до гуртожитку не приходить.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивачка та відповідач в 2017 році розірвали шлюбні відносини, після чого позивачка віднесла до батька відповідача, який мешкає в тому ж гуртожитку особисті речі ОСОБА_4 . Зі слів відповідача вони знають, що в 2017 році позивачка змінила замки до кімнати без відома відповідача та до кімнати його більше не пускає. На питання суду пояснили, що на даний час відповідач проживає у іншому місті та має у власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Згідно письмових доказів, які є в матеріалах справи шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2017 року (а.с. 11).

Згідно акту про не проживання від 25.07.2018 року, ОСОБА_4 не мешкає в кімнаті за місцем своє реєстрації більше шести місяців (а.с.14).

Працює оператором технологічних установок ПП «Галафрут». Виробничі потужності якого знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 53).

На підставі відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 має у власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 . (а.с. 17).

Частинами 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не мешкає у кімнаті з вересня 2017 року, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Крім того має у власності інше житло.

К доводам, що містяться в зустрічній позовній заяві, суд відноситься критично, оскільки між сторонами склалися складні стосунки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідим задовольнити первісну позовну заяву, у задоволенні зустрічній позовній заяві відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратив право користування житловим приміщенням кімнаті АДРЕСА_2 ,що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.

В задоволенні зустрічної позовної ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.К. Подобєд