1Справа № 335/5175/16-ц 4-с/335/8/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., за участю представника заявника - адвоката Єлисеєва С.С., розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Запоріжжя засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда Івановича, стягувач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Петруніної С.О. До початку розгляду скарги уточнив вимоги і просив суд визнати протиправними дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда Івановича в рамках виконавчого провадження №52699366 щодо відмови в задоволенні заяви адвоката Єлисеєва Сергія Сергійовича в інтересах боржника ОСОБА_1 про зняття арешту з пенсійного рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з карткового пенсійного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», підстава виникнення обтяження: постанова старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Столяренко А. В. про арешт коштів боржника від 23.04.2019, ВП 52699366.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №56387150 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів. Також в провадженні Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №52699366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

В рамках зазначених виконавчих проваджень державним виконавцем було звернено стягнення на пенсію ОСОБА_1 , внаслідок чого здійснювалось відрахування в сукупності 40% від пенсії (по 20% з кожного виконавчого провадження).

04.06.2018 року постановою Головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Святченко Є. В. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження №52699366, №56387150 у зведене виконавче провадження №56528010. Надалі, 23.04.2019 року постановою старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Столяренко А. В. вже чомусь за старим виконавчим провадженням №52699366, а не за зведеним виконавчим провадженням було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . Надалі, з літа 2019 року заявник помітив, що йому на пенсійний рахунок перестала надходити пенсія. Листом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 21.11.2019 було повідомлено, що на пенсійний рахунок ОСОБА_1 було накладено арешт на підставі постанови Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за виконавчим провадженням №52699366. Цим листом було також підтверджено, що зазначений рахунок є пенсійним. 28 листопада 2019 року адвокатом Єлисеєвим С. С. в моїх інтересах було подано заяву до виконавчої служби про зняття арешту з пенсійного рахунку. 29 січня 2020 року адвокату ОСОБА_4 перед судовим засіданням по справі №335/5175/16-14 було надано лист-відповідь начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сулакова Е. І. №57169/6 від 13.12.2019, яким було повідомлено, що підстави для зняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 відсутні.Отже, начальником Вознесенівського відділу державноївиконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 було відмовлено в задоволені заяви про зняття арешту з пенсійного рахунку з пенсійного рахунку ОСОБА_1 . Внаслідок арешту пенсійного рахунку заявник втратив єдине джерело доходу - свою пенсію.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив задовольнити вимоги скарги в повному обсязі. Зазначив, що пенсійне забезпечення є єдиним джерелом ОСОБА_1 існування та забезпечення життя, проте в результаті накладення арешту на картковий рахунок в ПАТ «Ощадбанк» оскаржуваною постановою старшого державного виконавця позбавлений можливості отримувати пенсію та навіть її частину.

Заінтересовані особи в судове засідання, не з`явилися про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Особа, дії якої оскаржується або його представник в судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Надали свої письмові заперечення на скаргу. Також подано заяву про відкладення розгляду справи, в якій не наведено жодної причини для такого відкладення, а тому з урахуванням позиції заявника, строків розгляду скарги, а також положень ст.450 ЦПК України, згідно до якої неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив проводити судове засідання за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області) перебували виконавчі провадження №56387150 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів та виконавче провадження №52699366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

В рамках зазначених виконавчих проваджень державним виконавцем було звернено стягнення на пенсію ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, внаслідок чого здійснювалось відрахування в сукупності 40% від пенсії (по 20% з кожного виконавчого провадження).

04.06.2018 року постановою Головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Святченко Є. В. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження №52699366, №56387150 у зведене виконавче провадження №56528010.

23.04.2019 року постановою старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Столяренко А. В. у виконавчому провадженні №52699366 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Адвокатом Єлисеєвим Сергієм Сергійовичем в листопаді 2019 року в інтересах ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому запитувалась підстава ненадходження грошових коштів на пенсійний рахунок. Листом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 21.11.2019 було повідомлено, що на пенсійний рахунок ОСОБА_1 було накладено арешт на підставі постанови Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за виконавчим провадженням №52699366. Цим листом було також підтверджено, що зазначений рахунок є пенсійним.

28 листопада 2019 року адвокатом Єлисеєвим С. С. в інтересах ОСОБА_1 було подано заяву до виконавчої служби про зняття арешту з пенсійного рахунку.

29 січня 2020 року адвокату ОСОБА_4 перед судовим засіданням по справі N335/5175/16-14 було надано лист-відповідь начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сулакова Е. І. №57169/6 від 13.12.2019, яким було повідомлено, що підстави для зняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 відсутні.

Отже, начальником Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 . відмовлено в задоволені заяви про зняття арешту з пенсійного рахунку з пенсійного рахунку ОСОБА_1 .

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 56 Закону).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 2 цієї статті).

Підприємства, установи, організації та інші здійснюють відрахування з заробітної плати і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, про що щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (частина 1 статті 69 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі -підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум ' заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ч. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Так, ст. 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Ощадбанк», вказаний рахунок використовується для нарахування ОСОБА_1 пенсії. Дані про нарахування інших коштів, крім пенсії, на рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Ощадбанк», відсутні. Також відсутні дані про наявність у ОСОБА_1 іншого доходу, крім пенсії. Оскільки на картковий рахунок UA0147302 надходять грошові кошти після утримання Управлінням Пенсійного фонду України максимально можливих сум на погашення заборгованості за судовим рішенням, на залишкові грошові кошти стягнення заборгованості вже не звертається. Тому підстави для накладення арешту на залишок грошових коштів в межах розміру заборгованості відсутні, а арешт порушує право боржника на отримання коштів, необхідних для існування.

Таким чином, доводи державного виконавця у відзиві про те, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд вважає, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, та підтверджено заявником, що станом на час розгляду скарги державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання, а тому є законні підстави для задоволення скарги, адже після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника, відкритий в АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання зняття арешту з нього ним здійснено не було.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №642/6615/18 .

Суд зазначає, що ухвала суду не перешкоджає державному виконавцю ВДВС накласти арешт на кошти ОСОБА_1 , розміщені в АТ «Ощадбанк» на інших, крім пенсійного, рахунках.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищенаведене скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,10-13, 259,260, 450,451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сулакова Едуарда Івановича в рамках виконавчого провадження №52699366 щодо відмови в задоволенні заяви адвоката Єлисеєва Сергія Сергійовича в інтересах боржника ОСОБА_1 про зняття арешту з пенсійного рахунку № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з карткового пенсійногорахунку №UA0147302, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», підстава виникнення обтяження: постанова старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Столяренко А. В. про арешт коштів боржника від 23.04.2019, ВП 52699366.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали суду виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні «19 »лютого 2020 року.

Повний текст ухвали складено "24" лютого 2020 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова