Справа № 649/1385/19
Провадження № 2/649/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судового засідання Погорілої О.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача Жолуденко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко Олександра Олександровича та ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт, засвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Херсонської області Кучеренко Л.Є., зареєстрований в реєстрі №775. Вказаним заповітом ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належне їй право на земельну частку (пай) за сертифікатом ХС № 0082884, призначене для сільськогосподарського товарного виробництва у повному розмірі, що розташоване на землях КСП "Заповіт Ілліча" Великолепетиського району Херсонської області, а у випадку виділення цього паю в натурі (отримання на цей пай Державного акту на право приватної власності), то цю ж земельну ділянку заповіла йому. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Позивач зазначив, що в установлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. із заявою про прийняття спадщини і прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Підтвердженням цьому є свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НВІ 391972, видане 16.11.2016 року на його ім`я приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. по спадковій справі №139/2016, яке зареєстроване за № 729. Вказаним свідоцтвом приватний нотаріус Жолуденко О.О. посвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого Верхньорогачицькою державною нотаріальною конторою Херсонської області 01.12.2003 року, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Заповіт Ілліча" смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 6.45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0082884, виданого Великолепетиського районною державною адміністрацією Херсонської області 13.12.1996 року на підставі рішення Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області від 15.11.1996 року за № 356, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.12.1997 року за № 897. Також вказує, що у 2019 році він вирішив виділити в натурі земельну частку (пай) належну йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0082884, але у відділі у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області він дізнався, що ОСОБА_4 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) ХС № 0082884 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 068609 від 17.09.2008 року площею 5.22 га, кадастровий номер: :07:059:1141. Вказана обставина підтверджується листом відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.12.2019 року № 0-27/0-0.21-28/135-19. Таким чином, ще за життя ОСОБА_4 виділила в натурі належну їй земельну частку (пай) і отримала у власність земельну ділянку площею 5.22 га, кадастровий номер: :07:059:1141, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 068609 від 17.09.2008 року, а тому до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входила не земельна частка (пай), а виділена в натурі земельна ділянка площею 5.22 га, кадастровий номер: :07:059:1141, яка належала останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 068609 від 17.09.2008 року. Таким чином на його думку, приватний нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. при видачі йому свідоцтва не правильно визначив склад спадщини після смерті ОСОБА_4 і видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), а необхідно було видати свідоцтво на земельну ділянку, яку ОСОБА_4 отримала взамін сертифікату на земельну частку (пай). У подальшому він замовив витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку кадастровий номер: :07:059:1141 і встановив, що вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3 , який є рідним сином ОСОБА_4 . Останній міг стати власником вказаної земельної ділянки лише у разі прийняття спадщини за законом після смерті матері, тобто отримання у приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №139/2016. Коли він звернувся до вказаного нотаріуса, щоб отримати інформацію про те чи видавав нотаріус Бритову А .Ю. свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер: :07:059:1141, то отримав відмову. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НОМЕР_3 , видане 16.11.2016 року на його ім`я приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. по спадковій справі №139/2016, яке зареєстроване за №729, відповідно до ст. 1301 ЦК України повинно бути визнане судом недійсним, оскільки нотаріус не правильно визначив склад спадщини після смерті ОСОБА_4 і видав йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), а необхідно було видати свідоцтво на земельну ділянку, яку ОСОБА_4 отримала взамін сертифікату на земельну частку (пай), і власницею якої (земельної ділянки) була на момент смерті, оскільки вказана земельна ділянка була охоплена заповітом ОСОБА_4 від 01.12.2003 року, а тому відповідно до ст. 1223 ЦК України він мав прийняти у спадщину цю земельну ділянку, як особа вказана в заповіті. Також свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. по спадковій справі № 139/2016 ОСОБА_3 відповідно до ст. 1301 ЦК України повинно бути визнане судом недійсним, оскільки нотаріус в порушення вимог ст. 1223 ЦК України видав ОСОБА_3 , як спадкоємцю за законом, свідоцтво про право на спадщину, яке охоплене заповітом ОСОБА_4 від 01.12.2003 року і прийняте ним відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1223, 1269 ЦК України як спадкоємцем за заповітом, а тому позивач просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НВІ 391972, видане 16.11.2016 року приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. по спадковій справі № 139/2016 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке зареєстроване за № 729, а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. по спадковій справі № 139/2016 на ім`я ОСОБА_3 , та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.

02.01.2020 року відповідач - приватний нотаріус Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що із позовними вимогами ОСОБА_1 заявленими до нього та Бритова Ю. А. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом він не згоден із наступних підстав. Нотаріус, в тому числі і приватний, не може бути стороною вказаного спору. Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про нотаріат", зокрема вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про нотаріат", визначено що нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до статті 21 Закону України "Про нотаріат" та з метою вдосконалення порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наказом Міністерства юстиції України 22.02.2015 року №296/5 затверджено "Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України". З аналізу цих нормативно-правових актів вбачається, що нотаріус не є безпосереднім учасником матеріальних правовідносин, факт виникнення, зміну чи припинення яких він посвідчував, і до нього не можна пред`являти позовних вимог і залучати його як відповідача у цивільних справах, що виникають з відповідних матеріальних правовідносин, - він лише посвідчує певні правочини, засвідчує певні документи, тощо. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у таких справах. Отже, позивачем неправильно визначено його, як відповідача по даній справі, що є підставою для відмови у позові у цій частині. Крім того зазначив, що обов`язок подати нотаріусу документи, які посвідчують право спадкодавця на майно, лежить на спадкоємцеві, а нотаріус на підставі поданих документів визначає склад спадкового майна. У своєму позові, як підставу для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, позивач зазначає неправильне визначення нотаріусом складу спадкового майна, проте нотаріус визначає склад спадкового майна, виходячи із документів наданих йому спадкоємцем. У випадку, коли у спадкоємця є труднощі в отриманні необхідних документів, нотаріус сприяє йому в цьому, направляючи відповідні запити до компетентних органів. Так, ним - приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденком О.О., 27 вересня 2016 року заведено спадкову справу №139/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 . 12 жовтня 2016 року до справи долучено заяву ОСОБА_1 , в якій заявник просить не вчиняти будь-яких дій по даній спадковій справі, оскільки він має намір звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , оскільки спадкодавцем складено заповіт на його користь. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області №649/731/16-ц від 03 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно, ОСОБА_1 звернувся до нього, приватного нотаріуса, 16 листопада 2016 року із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Заповіт Ілліча" смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області. Для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусу було надано оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0082884, виданий Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 13 грудня 1996 року, зареєстрований 02 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №897, виданий на ім`я ОСОБА_4 , що посвідчує її право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Заповіт Ілліча" розміром 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Ним, на підставі заяви ОСОБА_1 , було вчинено нотаріальну дію, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом 16 листопада 2016 року за реєстровим №729. Нотаріальна дія була вчинена ним із дотриманням норм чинного законодавства, зокрема на дотримання п. 4.14 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", було: 1) перевірено факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 45800900 від 16 листопада 2016 року; 2) підставою для закликання ОСОБА_1 до спадкоємства є заповіт, посвідчений Верхньорогачицькою державною нотаріальною конторою Херсонської області 01 грудня 2003 року за реєстровим №775, що належним чином зареєстрований у Спадковому реєстрі (є відповідна інформаційна довідка зі спадкового реєстру №45218105 від 27.09.2015р.) та здійснено перевірку спеціального бланку для вчинення нотаріальних дій, на якому викладено зміст заповіту. Спадщину ОСОБА_1 прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом та на підставі рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області №649/731/16-ц від 03 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини; 3) визначено склад спадкового майна, до якого входить право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) виданим на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 , Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 13 грудня 1996 року, зареєстрованим 02 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №897. Крім того, при зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, ставилося питання про спадкування за заповітом саме належного ОСОБА_4 права на земельну частку пай, за вказаним сертифікатом. На виконання п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", нотаріусом від спадкоємця витребувано документ, який посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, тобто для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем надано оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , виданий Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 13 грудня 1996 року, зареєстрований 02 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №897. Після видачі свідоцтва про право на спадщину, оригінал цього сертифікату повернено спадкоємцю, а на примірнику свідоцтва про право на спадщину, що залишається в матеріалах спадкової справи у приватного нотаріуса зроблено відповідну службову відмітку. Також ним додатково надіслано запит до відділу Держгеокадастру у Великолепетиському районі Херсонської області щодо надання відомостей про вартість земельної частки (паю), право на яку підтверджується вищевказаним сертифікатом, оскільки такі відомості необхідні були для зазначення їх у свідоцтві про право на спадщину з метою визначення суми оподатковуваного доходу, отриманого суб`єктом, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення та на його запит було надано відповідь від відділу Держгеокадастру у Великолепетиському районі Херсонської області за вих. №31-2106-99.2-764/2-14 від 15 11.2016року. Виходячи із п. 4 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", ним як нотаріусом, під час вчинення нотаріальної дії вчинено всі необхідні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до п. 4.14 вказаного порядку, нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на підтвердження чого від спадкоємців витребовуються документи які підтверджують відповідні факти, тобто нормою закону передбачено, що нотаріус перевіряє склад спадкового майна, а не сам його визначає, як вказує позивач у своїй позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 надано оригінал сертифікату, який підтверджує право спадкодавця на таке майно (право на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень ЗК України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 08.08.95р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Оригінал сертифікату був пред`явлений нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, тобто у нотаріуса не було підстав вважати, що спадкодавець могла реалізувати своє право шляхом виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки з видачею державного акту на право власності на землю, а також нотаріус не може ставити під сумнів дії, вчинювані посадовими особами органів місцевого самоврядування, районної державної адміністрації, будь-яких інших структур, зокрема перевірки видачі державного акту на земельну ділянку без повернення сертифікату. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину, не самостійно встановлює склад спадкового майна, а в обов`язковому порядку перевіряє його склад і на підтвердження цього у спадкоємців витребовуються відповідні документи. Тобто, зважаючи на те, що ОСОБА_1 надав оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), сам просив оформити право на спадщину на вказане спадкове майно, крім того, і під час встановлення додаткового строку для прийняття спадщини також сам зазначав у суді лише про наявність у померлої права на земельну частку (пай), а не право власності на земельну ділянку, у нього не було законних підстав відмовити у видачі спадкоємцю документа, який посвідчує право на спадщину за заповітом. Неправильною є позиція позивача у тій частині, де він просить визнати недійсним те свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке сам просив видати та на підтвердження чого сам надавав документи, які посвідчують склад спадкового майна. Також не було у нього підстав і для відмови у видачі ОСОБА_3 оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки 05 лютого 2019 року до нього звернувся представник за довіреністю ОСОБА_7., що діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на ім`я ОСОБА_3 . На підставі заяви та наданих документів із дотриманням п. 4 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", ним було вчинено нотаріальну дію, а саме: видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 05 лютого 2019 року за реєстровим № 95. Відповідно до пп. 4.14, 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" для перевірки складу спадкового майна нотаріусом від представника спадкоємця було витребувано відповідні документи, а саме: оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №068609, виданий Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 17 вересня 2008 року; рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року №649/698/18, що набрало законної сили 09 жовтня 2018 року, про встановлення факту що має юридичне значення. Відповідно до п. 4.20 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" додатково витребовувався витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 29 січня 2019 року, виданий державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Самусь Т.В. Крім того, згідно інформаційної довідки, отриманої приватним нотаріусом у порядку безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №71821984 від 31 жовтня 2016 року, №155113358 від 05 лютого 2019 року було перевірено належність вказаної земельної ділянки спадкодавцю. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Вчинення нотаріальних дій, а саме видача свідоцтв про право на спадщину: за реєстровим № 729 від 16 листопада 2016 року ОСОБА_1 та за реєстровим № 95 від 05 лютого 2019 року ОСОБА_3 проводилася із дотриманням норм чинного законодавства, що передусім регулюють вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: Закон України "Про нотаріат", "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", "Правил ведення нотаріального діловодства" та інших нормативно правових актів. Отже, оскаржувані правовстановлюючі документи були видані ним у відповідності до норм чинного законодавства, що є підставою для відмови у позові позивачеві.

У відкрите судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з"явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує, просить суд його задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідач - Приватний нотаріус Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. у відкрите судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає, підтримує раніше поданий відзив на позов та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням розміщеним на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі рішення Великолепетиської районної державної адміністрації від 15.11.1996 року за № 356 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Заповіт Ілліча" розміром 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС №0082884 виданим головою Великолепетиської районної державної адміністрації 13.12.1996 року.

Заповітом від 01.12.2003 року посвідченим Державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Херсонської області Кучеренко Л.Є. підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належне їй право на земельну частку - пай за сертифікатом ХС № 0082884, призначене для сільськогосподарського товарного виробництва у повному розмірі, що розташоване на землях Колективного сільськогосподарського підприємства "Заповіт Ілліча" Великолепетиського району Херсонської області, а у випадку виділення цього паю в натурі /отримання на цей пай Державного акту на право приватної власності/, то цю ж земельну ділянку вона заповідає: ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 .

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. від 16.11.2016 року підтверджується, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства "Заповіт Ілліча", смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0082884.

З листа відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.12.2019 року за №О-27/0-0.21-28/135-19 видно, що ОСОБА_4 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) ХС № 0082884 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯБ №068609 від 17.09.2008 року площею 5,22 га. таким чином спадкодавець ОСОБА_4 за час життя використала своє право на отримання у власність земельної ділянки та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №068609, і на підставі розпорядження голови Великолепетиської районної державної адміністрації від 16.09.2004 року за № 415 отримала у сласність земельну ділянку площею 5.22 га. кадастровий номер :07:059:1141, що також підтверджується листом відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.12.2019 року за № 9-21-0.21-293/105-19 з долученою до нього копією Державного акту.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

За вказаних вище обставин позивач дійсно мав би отримати у спадщину вже земельну ділянку, але він звернувся до нотаріальної контори з оригіналом Сертифікату на право на земельну частку (пай), який відповідно до п.6 Указу Президента України від 08.08.95 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку повертається до районної державної адміністрації.

У зв"язку з тим, що оригінал сертифікату був пред`явлений нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, то нотаріус не мав підстав вважати, що спадкодавець могла реалізувати своє право шляхом виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки з видачею державного акту на право власності на землю.

Крім того, а ні нотаріус, а ні суд, не може ставити під сумнів дії, вчинювані посадовими особами органів місцевого самоврядування, районної державної адміністрації, будь-яких інших структур, щодо видачі державного акту на земельну ділянку без повернення сертифікату, доки ці дії не будуть визнані неправомірними у передбаченому законодавством порядку.

Також судом встановлено, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є сином спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 06.11.1987 року та 05 лютого 2019 року до приватного нотаріуса Жолуденко О.О. звернувся представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_7 із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на ім`я ОСОБА_3 надавши оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №068609, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 17 вересня 2008 року та рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року №649/698/18, що набрало законної сили 09 жовтня 2018 року, про встановлення факту що має юридичне значення, і згідно інформаційної довідки, отриманої приватним нотаріусом у порядку безпосереднього доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №71821984 від 31 жовтня 2016 року, №155113358 від 05 лютого 2019 року було перевірено належність вказаної земельної ділянки спадкодавцю та у подальшому 05.02.2019 року спадкоємцю ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5.22 га кадастровий номер :07:059:1141.

Позивачем під час розгляду даної цивільної справи не надано доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 не мав права на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як випливає зі змісту вищенаведених норм права та висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульованого у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) "у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказана лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо".

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що при видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_1 за заповітом від 16.11.2016 року та ОСОБА_3 за законом від 05.02.2019 року приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. були дотримані норми чинного законодавства України, і відомості викладені в них відповідають фактичним обставинам спадкової справи, так як на теперішній час у позивача ОСОБА_1 у наявності є оригінал Сертифікату на право на земельну частку пай серії ХС №0082884, який після видачі Державного акту підлягав поверненню до районної державної адміністрації, а у відповідача ОСОБА_3 у наявності є оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №068609 рішення про недійсність якого на даний час відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко Олександра Олександровича та ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними відмовити у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1296, 1301 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко Олександра Олександровича та ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними відмовити у повному обсязі.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - Приватний нотаріус Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко Олександр Олександрович, Свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю № 7390 від 27.05.2009 року, Реєстраційне посвідчення №156 від 07.04.2016 року, місце розташування нотаріальної контори вул. Соборна 4, смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області.

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий підпис