Справа № 236/1995/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарях Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від сумісного проживання у подружжя дітей не було. Рішенням суду від 25.02.2005 року зазначений шлюб було розірвано. На час розірвання шлюбу заявниця вже фактично проживала з ОСОБА_3 , та була від нього вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявниці народився син - ОСОБА_2 , у свідоцтві про народження якого батьком зазначили ОСОБА_4 , оскільки на момент його народження шлюб між заявницею та ОСОБА_4 не було розірвано. З такім прізвищем та по батькові син заявниці живе до тепер, хоча біологічним батьком хлопця є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , від хвороби серця. До своєї смерті ОСОБА_3 проживав без реєстрації шлюбу з заявницею, виховував сина, піклувався про нього, займався його навчанням та забезпеченням. Син заявниці ОСОБА_2 бажає мати у свідоцтві про народження запис про свого дійсного батька, проте не може самостійно звернутися до суду з такою заявою, оскільки є неповнолітньою особою. За таких обставин заявниця, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 просить заяву задовольнити.

Представник заявниці - ОСОБА_5 просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомлено.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не є родичами заявниці, у судовому засіданні підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу проживала з ОСОБА_3 близько п`ятнадцяти років, разом виховували сина. ОСОБА_3 піклувався про нього, син називав його батьком. Помер ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітній ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що його батьком завжди був ОСОБА_3 , піклувався про нього, про його навчання, розвиток, водив до школи. Помер 10.08.2019 року. ОСОБА_4 не був йому батьком, вони не були навіть знайомі, бачив його тільки на фото.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, неповнолітнього ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

ОСОБА_3 помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.08.2019 року (а.с. 11).

ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.09.2019 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.11.2005 року (а.с. 8).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.02.2005 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

Висновком генетоскопічного дослідження від 21.10.2019 року № 23450 підтверджується те що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_2 (а.с. 22-40).

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 20.08.2020.

Суддя -