Справа № 186/810/20
Провадження № 2/188/370/2020
07 вересня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Олійник В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування
Після вчинення ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.
Відповідно до постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 122-4,124 КУпАП.
Просить суд:
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» суму страхового відшкодування в розмірі 12 816 гривень та судовий збір в сумі 2104 гривні.
В судове засідання представник позивача не з`явився , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги повністю підтримує , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений .
Тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України , суд з погодження позивача, вирішив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд , вивчивши матеріали справи , заяви, вважає за можливе розглянути справу за наявних доказів у справі, а також приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Після вчинення ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.
Відповідно до постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 122-4,124 КУпАП, вказана постанова не оскаржувала ся та набрала чинності .
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Стаття 1187 ч.2 передбачає , що шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об`єктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1 ЗУ Про страхування страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За положеннями ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах , визначених цим Законом , у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа , яка відшкодувала шкоду , завдану іншою особою , має право зворотної вимоги( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
На підставі вищезазначеного ПАТ «Страхова група «ТАС» України отримала право на відшкодування понесених збитків у зв`язку із дорожньо- транспортною пригодою, що відбулася з вини ОСОБА_1 . Загальна сума збитків ПАТ «Страхова група «ТАС» складає 12 816 грн.
Стаття 1187 ч.2 передбачає , що шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об`єктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З копії платіжного доручення № 105547 від 02.11.2018 року вбачається, що ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила власнику транспортного засобу - ОСОБА_3 страхову виплату.
За положенням ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно п. а ч. 1 ст. 38.1.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , в тому числі, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
На підставі викладеного , керуючись ст. 4,57,83, 119,229,263,264 ЦПК України , ст. 979,993,1187,1191 ЦК України, ст. 38,41 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення .
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя М. П. Полубан