Номер провадження: 22-ц/813/4035/20
Номер справи місцевого суду: 495/7970/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №5143, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання припиненим обтяження рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального сервісного центру № 5143, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання припиненим обтяження рухомого майна - автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 .

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23 серпня 2018 року, автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 , з 25 вересня 2012 року знаходиться в обтяженні, підставою для якого послугував кредитний договір від 23 серпня 2007 року з Відділенням ПАТ КБ «Надра» Одеське РУ, за договором застави, обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - ТОВ «Авторай». Позивач зазначає, що це обтяження порушує його права як власника, та існують усі правові підстави для його припинення, оскільки згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Авторай» припинено шляхом ліквідації 28 травня 2013 року. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив припинити обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яке зареєстроване 25 липня 2012 року за № 12785826 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач - ПАТ КБ «Надра», боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторай», в частині обтяження транспортного засобу - автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстроване 25 липня 2012 року за № 12785826 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач - ПАТ КБ «Надра», боржник - ТОВ «Авторай», в частині обтяження автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявність заборони щодо автомобіля створює позивачу перешкоди в розпорядженні належним йому майном. ОСОБА_1 не є боржником за кредитним договором від 23 серпня 2007 року, в той час як особу боржника ліквідовано, що є підставою для припинення зобов`язання.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В. на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 362 ЦПК України (апелянт відмовився від своїх вимог).

Не погоджуючись з такою ухвалою апеляційного суду, ПAT «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В. подала касаційну скаргу, мотивуючи її тим, що вона не зверталася до суду апеляційної інстанції із заявою про відмову від апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В. задоволено, ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Належним чином повідомлені учасники справи - Територіальне сервісний центр № 5143, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до судового засідання, призначеного на 01.09.2020 року на 15.30 годину явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про причини не явки представників до апеляційного суду не повідомили, про відкладення судового засідання з наведенням причин не клопотали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_1 є власником автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.09.2012 року (а. с. 12).

З листа Регіонального сервісного центру в Одеській області № 5143/754 від 24.05.2018 року вбачається, що згідно наявних баз даних територіального сервісного центру 5143 транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , кузов - НОМЕР_3 було зареєстровано 04.09.2012 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі довідки-рахунок ДПІ 337419 від 04.09.2012 року, виданої ПП «Лимекс-Тур». Також повідомлено, що обтяження на вказаний транспортний засіб відсутні (а. с. 13).

Вказане вище також підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Одеській області № 31/15/5141-1787 від 27.07.2018 року (а.с.14).

Проте, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56703322 від 23.08.2018 року на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, д/н НОМЕР_1 , накладено обтяження, яке 25.07.2012 року зареєстроване реєстратором: ДП «Інформаційний центр» за №12785826. Обтяжувач - ПАТ КБ Надра, боржник - ТОВ Авторай. Підставою для обтяження є кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/08/2007/840-К/576 від 23.08.2007 року (а. с. 16-20).

Так, у листі Регіонального сервісного центру в Одеській області № 31/15/5143-1127 від 25.08.2018 року підтверджено, що дійсно згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/08/2007/840-К/576 від 23.08.2007 року, відділення ПАТ КБ «Надра», Одеське РУ, за договором застави знаходиться в обтяженні (а. с. 15).

Позивач у своєму позові стверджує, що вказане обмеження порушує його право власності на належний йому автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , та наполягає на припиненні обтяження, вказуючи, що існують усі законні підстави для цього.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ТОВ "Авторай" було зареєстровано у реєстрі 30.06.2006 року, видами діяльності товариства зазначено: 50.10.2 Роздрібна торгівля автомобілями, 51.19.0 Посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту, 52.48.9 Роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами (а. с. 21-30);

Тобто, належний на теперішній час позивачу ОСОБА_1 на праві власності автомобіль, був відчужений боржником ТОВ "Авторай в ході здійснення проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу автомобілів.

Наразі ТОВ «Авторай» згідно запису №5020680 від 28.05.2013 року припинено як юридичну особу (а. с. 26).

Крім того, з матеріалів справи та згідно з відомостями єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається,що:

-згідно з договором застави товарів в обороті № 05/01/20083/21-16 від 18.01.2008 року з урахуванням додаткової угоди № 4 від 18.02.2008 року до договору застави товарів в обороті № 05/01/2008-3/21-16 від 18.01.2008 року ТОВ «Авторай» (заставодавець) з ціллю забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 05/08/2007/ 840-К/576 від 18.01.2008 року передало у заставу ПАТ КБ «Надра» певну кількість автомобілів, серед яких зокрема автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, кузов - НОМЕР_4 );

-рішенням Господарського суду Одеської області від 03 травня 2012 року у справі №24/17- 4626-2011 позов ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Авторай» про стягнення заборгованості за кредитними договорами було задоволено. Стягнуто з ТОВ «Авторай» на користь Банку заборгованість у загальній сумі 24 736 136, 41 грн., яка складається: із основної заборгованості по кредитному договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року у сумі 4 706 948, 26 грн., заборгованості за відсотками у сумі 4 932 084, 28 грн., основної заборгованості за кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/06/2008/840-К/9 від 17 червня 2008 року у розмірі 5 097 103, 87 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3 732 832, 88 грн.; державне мито у сумі 25 500 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 236 грн.;

-постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 апеляційну скаргу ТОВ «Авторай» було задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 3 травня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 скасовано та припинено провадження у даній справі;

-постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 від 21 травня 2013 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ПАТ «КБ «Надра» від 11 січня 2013 р. було задоволено. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2012 р. у справі №24/17-4626-2011 скасовано. Апеляційну скаргу ТОВ «Авторай» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03 травня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 - залишено без змін. Доручено Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Задовольняючи вимоги про припинення приватного обтяження на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал, кузов - НОМЕР_3 , суд першої інстанції виходив з того, що:

- ОСОБА_1 не є боржником за кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/08/2007/840-К/576 від 23.08.2007 року, в той час як особу боржника - ТОВ «Авторай» ліквідовано, що є підставою для припинення зобов`язання;

-належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль, свого часу був відчужений боржником ТОВ "Авторай" іншій фізичній особі в ході здійснення проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу автомобілів;

-відповідно до ст. 9 ч. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження №12785826 від 25.07.2012 року на легковий автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , кузов - НОМЕР_3 , не зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам і узгоджується з вимогами законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що склалися між сторонами.

Судова колегія виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18.

Як вбачається з доданих до відзиву на апеляційну скаргу відповідей Територіального сервісного центру №5143 спірний автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2008 року випуску, легковий універсал , кузов - НОМЕР_3 , вперше зареєстрований в РЕВ № 2 м. Одеси 14.01.2009 року за ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку ДДР № 716164, виданої 12.01.2009 року ТОВ «Авторай» та ВМД № 500060000/8/203433 виданої Південною митницею. 31.07.2012 року даний автомобіль знятий з обліку в РЕВ № 2 м. Одеси та 04.09.2012 року в РЕВ №1 м. Одеси перереєстрований за ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку ДЛІ № 337419, виданої 04.09.2012 року ПП «ЛИМЕКС-ТУР», закріплено номер НОМЕР_1 .

Зазначені обставини узгоджуються з висновком міськрайонного суду, що спірний автомобіль був відчужений заставодавцем ТОВ «Авторай» в ході здійснення проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу автомобілів, внаслідок чого зареєстроване обтяження №12785826 від 25.07.2012 року на легковий автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , кузов - НОМЕР_3 в розумінні 9 ч. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна.

Тобто ОСОБА_2 придбала спірний автомобіль у ТОВ «Авторай» у 2009 році без зареєстрованого у відповідності до законодавства обтяження у вигляді застави і в розумінні статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» як добросовісний набувач.

Виходячи з встановлених обставин, судова колегія звертає увагу, що між ТОВ «Авторай» та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір застави товарів в обороті, який регулюється розділом III Закону України «Про заставу», зокрема статтями 40-43 даного Закону.

Статетю 40 Закону України «Про заставу» визначено, що при заставі товарів в обороті або у переробці реалізовані заставодавцем товари перестають бути предметом застави з моменту їх вручення набувачу або транспортній організації для відправлення набувачу або передачі на пошту для пересилки набувачу, а набуті заставодавцем товари, передбачені в договорі застави, стають предметом застави з моменту виникнення на них права власності.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Авторай» було зареєстровано у реєстрі 30.06.2006 року та видами діяльності підприємства зазначено: 50.10.2 Роздрібна торгівля автомобілями; 51.19.0 посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту; 52.48.9 роздрібна торгівля непродовольчими товарами.

Тобто відчуження ТОВ «Авторай» спірного автомобілю ОСОБА_2 відбулося в межах здійснення підприємством систематичних операцій з купівлі-продажу автомобілів, що узгоджується з його видами діяльності, про які зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про заставу» при заставі товарів в обороті або у переробці заставодавець зберігає за собою право володіти, користуватися та розпоряджатися предметом застави відповідно до правил цього розділу.

У відповідності до ст. 43 цього ж Закону у разі відчуження заставлених товарів заставодавець зобов`язаний замінити їх іншими товарами такої ж або більшої вартості. Зменшення вартості замінених товарів допускається тільки у випадках, коли це здійснено за домовленістю сторін щодо погашення частки початкової заборгованості.

Після відчуження ОСОБА_2 спірний автомобіль в розумінні ст. 40 Закону України «Про заставу» перестав бути предметом застави за договором застави товарів в обороті, а заставодавець ТОВ «Авторай» зобов`язано було замінити його іншими товарами (автомобілем тощо) такої ж або більшої вартості, за виключенням можливості заміни товарів меншої вартості за домовленістю сторін щодо погашення частки початкової заборгованості

Враховуючи наведене та з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що відомості про приватне обтяження на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/08/2007/840-К/576 від 23.08.2007 року, укладеного між відповідачем ПАТ КБ «НАДРА», як заставодержателем, та ТОВ «Авторай», як заставодавцем, станом на момент пред`явлення позову, наявні в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, і відповідно, порушують право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_5 , право власності на який набуто позивачем у встановленому законом порядку та здійснено державну реєстрацію такого права, а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Само по собі накладення обтяження на підставі договору застави товарів в обороті № 05/01/20083/21-16 від 18.01.2008 року з урахуванням додаткової угоди № 4 від 18.02.2008 року, на правильність висновків суду не впливає, оскільки у частині другій статті 40 Закону України «Про заставу» визначено, що при заставі товарів в обороті або у переробці реалізовані заставодавцем товари перестають бути предметом застави з моменту їх вручення набувачу або транспортній організації для відправлення набувачу або передачі на пошту для пересилки набувачу, а набуті заставодавцем товари, передбачені в договорі застави, стають предметом застави з моменту виникнення на них права власності.

Таким чином, особливістю договору застави товарів в обороті є те, що заставодавець має право реалізувати такі товари без згоди заставодержателя і зобов`язаний замінити їх іншими товарами такої ж або більшої вартості, за виключенням можливості заміни товарів меншої вартості за домовленістю сторін щодо погашення частки початкової заборгованості.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким судом першої та судом апеляційної інстанції вже була надана належна оцінка, колегія суддів приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 08.09.2020 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова