Справа № 175/1169/20
Провадження № 2-о/175/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бойка О.М.

при секретарі - Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до Дніпропетровського районного суду із заявою звернулася ОСОБА_1 , згідно якої просила встановити юридичний факт належності їй ОСОБА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 14 лютого 1977 року, ім`я (російською мовою) « ОСОБА_2 ».

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що при написані її прізвища у вищевказаному державному акті була зроблена помилка, та замість « ОСОБА_3 », помилково зазначено « ОСОБА_4 », проте згідно паспорта її прізвище зазначено саме « ОСОБА_3 », але при видачі даного Державного акту була зроблена помилка та прізвище заявниці було зазначено як « ОСОБА_4 ».

Заявниця у судове засідання надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи надав до суду письмову заяву про можливий розгляд справи без їх участі та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до норм чинного законодавства.

Так, згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася (російською мовою - « ОСОБА_5 »), що підтверджується наявною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , у якому відомості про батька зазначено (російської мовою - « ОСОБА_6 »).

Згодом « ОСОБА_2 », уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що 19.08.1978 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС складено актовий запис №1225 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » (російською мовою) на ОСОБА_9 .

20 липня 1982 року (російською мовою - « ОСОБА_10 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ) розірвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на дошлюбне « ОСОБА_8 » (російською мовою).

Після чого, 11 грудня 1982 року Російською мовою « ОСОБА_2 » уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила з « ОСОБА_8 » (російською мовою) на « ОСОБА_12 ».

Також, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 14 лютого 1977 року, мовою оригіналу (російською мовою): « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 принята швеей-мотористкой».

Проте, ОСОБА_1 звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення їй пенсії за віком встановила, що в трудовійй книжці серії НОМЕР_1 невірно зазначено її прізвище « ОСОБА_13 », замість « ОСОБА_8 », а в свідоцтві про народження невірно зазначено по батькові - « ОСОБА_14 » замість « ОСОБА_15 », про що заявниці було повідомлено спеціалістом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при ознайомленні останнім з наданими документами для оформлення пенсії.

Таким чином, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 та трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповненої 14 лютого 1977 року були видані на одну і ту саму особу, однак різниця у виданих документах виникла в результаті вищевказаних помилок, які у свою чергу ускладнюють заявнику можливість реалізовувати право на отримання пенсії за віком, оскільки виникли сумніви, що зазначені документи дійсно належать саме ОСОБА_1 .

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною дочкою (російською мовою « ОСОБА_16 та ОСОБА_17 »), що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження батьків заявниці. Також, військовий квиток батька заявниці та його свідоцтво про смерть видані на ім`я (російською мовою « ОСОБА_16 »). Крім того, суд приймає до уваги те, що Російською мовою - « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що 19 серпня 1978 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС складено актовий запис №1225 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » (російською мовою) на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 російською мовою - « ОСОБА_10 » ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на (російською мовою « ОСОБА_8 ») відповідно до свідоцтва про одруження - (російською мовою « ОСОБА_2 ») та ОСОБА_7 та свідоцтва про розірвання шлюбу між ними.

Окрім того, 11 грудня 1982 року (російською мовою - « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ) уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище з (російською мовою) « ОСОБА_8 » на ОСОБА_12 згідно свідоцтва про одруження (російською мовою) « ОСОБА_2 » та ОСОБА_11 .

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме заявниці - ОСОБА_1 .

Так, процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів, оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме заявниці - ОСОБА_1 .

Зокрема, встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через розбіжності в написанні її прізвища у вищевказаному правовстановлюючому документі, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 29, 1264 ЦК України, ст.ст. 265, 293-294, 315-319 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 14 лютого 1977 року на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_2 » належить заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко