Справа №461/1941/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Рибак Н.І.,

представника позивача Яременка В.Д.,

представника відповідача Нички Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Національного інституту раку до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС», ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС», ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 00 хвилин на веб-сайті «https://24tV.ua» на веб-сторінці за наступним « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«

ІНФОРМАЦІЯ_3 » розміщено статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих». Автором статті зазначено ОСОБА_2 . Текст цієї статті містить, зокрема, наступну інформацію:

« ІНФОРМАЦІЯ_5 є звичним словом для кожного українця. Щоправда, дуже мало людей задумуються над тим, що в медицині відкат - це чиєсь життя, а саме недокуплені ліки, якими можна було б когось врятувати.

Дуже просто можна побачити відкат на закупівлях ліків для онкохворих пацієнтів

в різних регіонах. І це не про зеленку чи йод, а життєво-необхідні препарати для

смертельно-хворих людей.

Наприклад...

...Є і інший цікавий приклад - препарат "Редитукс", виробництва компанії Dr. Reddy's. Національний інститут раку закупив по 12 тисяч гривень, а Волинська обласна клінічна лікарня по 9. Купували так само у компаній з орбіти одного власника ОСОБА_3 , тобто ціни здавалося б мали бути схожими.

Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив З тисячі гривень на кожному флаконі купив в десятки разів більше цього препарату. Лікарі на Волині купили всього 3 флакони по 9 тисяч, а Інститут раку - 100. Лише на одному цьому препараті Інститут раку переплатив майже три мільйони і це в той час, коли лікування онкології для дорослих і так недофінансовується державою на 80%. Але і в той мізер, який виділяється державним бюджетом зашивають відкати...».

На веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6 .ua» на веб-сторінці за наступним « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_7 : «ІНФОРМАЦІЯ_8 », окрім тексту статті також розміщено відеоматеріал, а саме відео-сюжет передачі «БЕЗ ІНФОРМАЦІЯ_9 » за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих», у якому автор і ведуча ОСОБА_4 Установа' оголошує інформацію аналогічну за змістом тексту розміщеної на цій веб-сторінці публікації (тайм-код відео-сюжету - з (1:42) включно (2:32), що містить інформацію щодо позивача аналогічну змісту публікації).

Станом на 12 грудня 2018 року публікацію та відео-сюжет передачі «БЕЗ ІНФОРМАЦІЯ_9 », що опубліковані о 18 годині 00 хвилин 22 ІНФОРМАЦІЯ_11 під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachuj ІНФОРМАЦІЯ_12 », переглянуло 327 користувачів телекомунікаційної мережі загального користування Інтернет.

Факт поширення в режимі загального доступу вищезазначеної інформації в мережі Інтернет та факт перегляду її користувачами встановлено адвокатом позивача, ОСОБА_5 Адвокатом здійснено огляд вмісту та фіксацію вмісту веб-сторінки за «URL» адресою (посиланням):

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachuj ІНФОРМАЦІЯ_13 , що має назву: « ІНФОРМАЦІЯ_10 збагачуються лікарські родини на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих» розміщений на веб-сторінці:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachujШsja_likarski_rodini_na_zakupivli_zhittyevo_neobhidnih_likiv _dlja_smertelno_hvorih_n971810».

У зв`язку з чим, на підставі пункту 7 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», складено Протокол огляду та фіксації вмісту Веб-сторінок №12/12/18-НІР від 12.12.2018 року. Інформацію, що наявна на вищезазначених веб-сторінках збережено на електронний носій інформації - ІНФОРМАЦІЯ_14 диск з ХЕШ-сумою MD5: FA1F6D52A4562C57B5567A12FF43DAE7.

Крім того, на замовлення позивача, Департаментом «Центру компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» проведено дослідження та фіксацію вмісту веб-сторінки за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachuj ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

За результатами проведеної перевірки веб-сайту https://24tv.ua, що включає досліджувану веб-сторінку, встановлено зміст досліджуваної веб-сторінки та здійснено її фіксацію. Консорціумом «Український центр підтримки номерів і адрес» складено Експертний висновок за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 22.12.2018 року № 313/2018-ЕВ-ЦК.

Проаналізувавши зміст зазначеної інформації, позивач вважає, що інформація, поширена відповідачем на веб-сторінці за наступним «URL» посиланням:

«ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_12 » є недостовірною, негативною інформацією та такою, що принижує ділову репутацію позивача. Тому позивач просить позовні вимоги задовольнити та визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного інституту раку інформацію, яка поширена ПАТ «ТЕПЕРАДЮКОМПАНІЯ ЛЮКС» () 22 квітня 2018 року о 18 годині 00 хвилин на веб-сайті «https://24tV.ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

https://24tv.ua/ru/jak_zbagachujutsja_likarski_rodini_na_zakupivli_zhittyevo_neobhidnih_likiv_dlja_smertelno_hvorih_n971810», наступного змісту:

«...Є і інший цікавий приклад - препарат "Редитукс", виробництва компанії Dr. Reddy's. Національний інститут раку закупив по 12 тисяч гривень, а Волинська обласна клінічна лікарня по 9. Купували так само у компаній з орбіти одного власника ОСОБА_3 , тобто ціни здавалося б мали бути схожими. Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив З тисячі гривень на кожному флаконі купив в десятки разів більше цього препарату. Лікарі на Волині купили всього 3 флакони по 9 тисяч, а Інститут раку - 100. Лише на одному цьому препараті Інститут раку переплатив майже три мільйони і це в той час, коли лікування онкології для дорослих і так недофінансовується державою на 80%. Але і в той мізер, який виділяється державним бюджетом зашивають відкати...».

Зобов`язати ПАТ «ТЕЛЕРАДЮКОМПАНІЯ ЛЮКС» () протягом трьох днів, з моменту набрання рішення законної сили спростувати недостовірну інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 18 годині 00 хвилин на веб-сайті «https://24tv.ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_6 », шляхом опублікування на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6 .ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachuj ІНФОРМАЦІЯ_12 » спростуванням зазначеної інформації, а саме резолютивної частини рішення суду у цій справі з назвою «СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ ПРО НАЦІОНАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ РАКУ»

Зобов`язати ПАТ «ТЕЛЕРАДЮКОМПАНІЯ ЛЮКС» () протягом трьох днів, з моменту набрання рішення законної сили, видалити недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 00 хвилин на веб-сайті «https://24tv.ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachuj ІНФОРМАЦІЯ_12 » наступного змісту:

«... ІНФОРМАЦІЯ_15 і ІНФОРМАЦІЯ_16 цікавий приклад - препарат "Редитукс", виробництва компанії Dr. Reddy's. Національний інститут раку закупив по 12 тисяч гривень, а Волинська обласна клінічна лікарня по 9. Купували так само у компаній з орбіти одного власника ОСОБА_3 , тобто ціни здавалося б мали бути схожими. Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив З тисячі гривень на кожному флаконі купив в десятки разів більше цього препарату. Лікарі на Волині купили всього 3 флакони по 9 тисяч, а Інститут раку - 100. Лише на одному цьому препараті Інститут раку переплатив майже три мільйони і це в той час, коли лікування онкології для дорослих і так недофінансовується державою на 80%. Але і в той мізер, який виділяється державним бюджетом зашивають відкати...»,

що міститься у тексті статті під заголовком «Як збагачуються лікарські родини на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих» та кадри відео-сюжету передачі «БЕЗ КОШТОВНА МЕДИЦИНА», розміщеному на веб-сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_6 ua» за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_6 », у якому автор і ведуча ОСОБА_6 оголошує інформацію аналогічну за змістом тексту статті (тайм-код відео-сюжету що містить інформацію щодо Позивача - з (1:42) включно (2:32)

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів, з моменту набрання рішення законної сили спростувати недостовірну інформацію поширену у відео-сюжету передачі « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщеному на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6 .ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_6 », у якому автор і ведуча ОСОБА_6 оголошує інформацію аналогічну за змістом тексту статті (тайм-код відео-сюжету що містить інформацію щодо позивача - з (1:42) включно (2:32), шляхом розміщення на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6 .ua» на веб-сторінці за « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«https://24tv.ua/ru/jak_zbagachujutsja_likarski_rodini_na_zakupivli_zhittyevo_neobhidnih_likiv_dlja_smertelno_hvorih_n971810» відео-заяви із спростуванням зазначеної інформації, а саме резолютивної частини рішення суду у цій справі з назвою «СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ ПРО НАЦІОНАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ РАКУ».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2019 року відкрито провадження у справі.

22.05.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.06.2019 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» Ничка Ю.В. в судовому засіданні позовні вимог заперечив, посилаючись на ст. 30 Закону України «Про інформацію» стверджуючи, що викладена інформація є оціночним судженням, слово «переплатив» не стосується позивача взагалі, представник позивача визнав ціни зазначені в даній статті, все інше є оціночним судженням. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Подали до суду відзив в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 2 ст. 16 ЦК України містить перелік можливих способів захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Судом встановлено, що на сайті «https://24tv.ua» власником якого є Приватне акціонерне товариство «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» на веб-сторінці за наступним « ІНФОРМАЦІЯ_2 » посиланням:

«

ІНФОРМАЦІЯ_3 »

розміщено статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих». Автором статті зазначено ОСОБА_2 . Текст цієї статті містить, зокрема, наступну інформацію:

« ІНФОРМАЦІЯ_5 є звичним словом для кожного українця. Щоправда, дуже мало людей задумуються над тим, що в медицині відкат - це чиєсь життя, а саме недокуплені ліки, якими можна було б когось врятувати.

Дуже просто можна побачити відкат на закупівлях ліків для онкохворих пацієнтів

в різних регіонах. І це не про зеленку чи йод, а життєво-необхідні препарати для

смертельно-хворих людей.

Наприклад...

...Є і інший цікавий приклад - препарат "Редитукс", виробництва компанії Dr. Reddy's. Національний інститут раку закупив по 12 тисяч гривень, а Волинська обласна клінічна лікарня по 9. Купували так само у компаній з орбіти одного власника ОСОБА_3 , тобто ціни здавалося б мали бути схожими.

Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив З тисячі гривень на кожному флаконі купив в десятки разів більше цього препарату. Лікарі на Волині купили всього 3 флакони по 9 тисяч, а Інститут раку - 100. Лише на одному цьому препараті Інститут раку переплатив майже три мільйони і це в той час, коли лікування онкології для дорослих і так недофінансовується державою на 80%. Але і в той мізер, який виділяється державним бюджетом зашивають відкати...».

На веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_6 .ua» на веб-сторінці за наступним « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_7 :«ІНФОРМАЦІЯ_8 », окрім тексту статті також розміщено відеоматеріал, а саме відео-сюжет передачі «БЕЗ ІНФОРМАЦІЯ_9 » за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 на закупівлі життєво необхідних ліків для смертельно хворих», у якому автор і ведуча Олександра Устинова оголошує інформацію аналогічну за змістом тексту розміщеної на цій веб-сторінці публікації (тайм-код відео-сюжету - з (1:42) включно (2:32), що містить інформацію щодо позивача аналогічну змісту публікації).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Статтею 201 ЦК України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідачем було використано оціночні судження щодо викладених у статті відомостей, які фактично є вираженням його суб`єктивної думки і погляду на наведенні у статті факти.

Наведені висловлювання є особистою оцінкою автора статті сукупності фактів стосовно того, що дві компанії-постачальники, які перемогли у двох порівнюваних процедурах закупівель, пов`язані з однією особою.

Факт про належність компаній ТОВ «Фармадіс» та ТОВ «Укроптпостач» до «орбіти» ОСОБА_7 не заперечував у своїй позовній заяві та не надав жодних доказів, які б це спростовували.

Уривок «...Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив З тисячі гривень на кожному (флаконі купив в десятки разів більше цього препарату...» є припущенням (версією) автора щодо причини різниці в цінах на один і той самий препарат, заснованим на загальновідомому факті та загальноприйнятій комерційній практиці продавати більшу кількість товарів за меншою ціною одиниці товару (оптова торгівля) у порівнянні з роздрібною торгівлею чи дрібним оптом, а тому не підлягає спростуванню.

Крім того, зазначену версію автор статті пояснює в контексті розвитку подальших подій, оцінюючи її та використовуючи мовний стилістичний прийом, спростовуючи власне припущення у попередньому реченні, оскільки, всупереч загальноприйнятій практиці вартість одиниці товару у великій партії виявилася більшою за вартість одиниці товару у, фактично, роздрібному продажі (три флакони).

Уривок «....Але і в той мізер, який виділяється державним бюджетом зашивають відкати...» є оцінкою автора статті загальновідомому та довготриваючому факту недофінансовування медичної сфери в Україні загалом, та купівлі ліків для онкохворих пацієнтів зокрема, а тому дане висловлювання є оціночними судженнями, а не фактичними даними, які безпосередньо стосуються позивача.

Таким чином, оскаржувана інформація є уривками зі статті, яка містить критичну оцінку певних фактів і недоліків у сфері охорони здоров`я, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів автора статті, сформованих під час аналізу та порівнянні на основі даних, які знаходяться у відкритому доступі, процедур закупівель Національним інститутом раку та Волинською обласною клінічною лікарнею у грудні 2017 року медичного препарату для лікування онкологічних захворювань «Реддитукс» виробництва компанії Dr. Reddy's.

У рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На тому, що оціночні судження не можуть бути спростовані, наголосив також Верховний Суд України: відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (абзац 3 п. 19 Постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1).

Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи.

Пунктом 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації за дорученням засновника (співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її функції.

Наведена інформація не порушує право позивача на недоторканість ділової репутації, оскільки не містить недостовірних даних та таких, що нашкодили діловій репутації позивача.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК (435-15) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (475/97-ВР).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом оглянуто також відеозаписи надані позивачем, проаналізувавши наведену у в них інформацію, суд приходить до висновку, що така інформація подана у формі оціночних суджень, оскільки речення не містять стверджувальних висловів.

Твердження «...Є і інший цікавий приклад - препарат « ІНФОРМАЦІЯ_17 », виробництва компанії Dr. Reddy's. Національний інститут раку закупив по дванадцять тисяч гривень, а Волинська обласна клінічна лікарня по дев 'ять. Купували так само у компаній з орбіти одного власника ОСОБА_3 , тобто ціни здавалося б мали бути схожими. Різниця в кількостях, подумає дехто. От тільки Інститут раку, який переплатив 3 тисячі гривень на коленому флаконі купив в десятки разів більше цього препарату. Лікарі на Волині купили всього три флакони по дев`ять тисяч, а Інститут раку - 100. Лише на одному цьому препараті Інститут раку переплатив майже три мільйони і це в той час, коли лікування онкології для дорослих і так недофінансовується державою на 80%...» відповідає дійсності з огляду на наступне.

Позивач просить суд визнати недостовірними, автор статті у підготовці свого матеріалу використовував відкриті дані, наявні у вільному доступі відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» на офіційному веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (далі - веб-портал «Прозоро»).

Згідно даних з веб-порталу «Прозоро» Національним інститутом раку у грудні 2017 року було закуплено 100 флаконів препарату «Реддитукс» (загальноприйнята назва лікарського засобу - Ритуксимаб, виробник - компанія Др. Редді`с Лабораторіє Лтд, Індія, дозування 10 мг/мл, по 50 мл (500 мг) у флаконі, по 1 флаконі у картонній коробці) (ідентифікатор закупівлі: UA-2017-11-20-002085-а, лот № 2) по ціні 12 851,77 грн з ПДВ.

Дані обставини не заперечуються позивачем.

Крім того, згідно веб-порталу «Прозоро» Волинською обласною клінічною лікарнею (ідентифікаційний код за ЄДРГІОУ - 01983163) також у грудні 2017 року за результатами проведеного тендеру (ідентифікатор закупівлі: UA-2017-11-01-001895-а) було укладено договір на закупівлю трьох флаконів препарату «Реддитукс» (загальноприйнята назва лікарського засобу - ІНФОРМАЦІЯ_18 , виробник - компанія Др. Редді`с Лабораторіє Лтд, Індія, дозування 10 мг/мл, по 50 мл (500 мг) у флаконі, по 1 флаконі у картонній коробці) за ціною 9 202,00 грн з ПДВ.

Тобто, двома різними замовниками - Національним інститутом раку та Волинською обласною клінічною лікарнею, приблизно в один і той самий час (грудень 2017року) було закуплено один і той самий препарат, у компаній, які пов`язані спільним власником, за ціною, яка відрізнялася на три тисячі гривень. Більш високу ціну сплатив позивач.

Саме про різницю у вартості цих двох закупівлях і йдеться у відео-сюжеті та статті, які є предметом даного спору.

Посилання позивача на закупівлю цього препарату за ціною, нижчою від встановленої оптово-відпускної ціни на цей лікарський засіб Наказом МОЗ України від 09 жовтня 2017 року № 1237 свідчить лише про дотримання позивачем наказів та розпоряджень профільного міністерства та жодним чином не спростовує того факту, що Волинською обласною клінічною лікарнею даний препарат за 9 202 грн. з ПДВ.

Автор статті, надаючи власну оцінку цим двом процедурам закупівель, виходив з наявних у відкритому доступі даних, а саме: Ціна одиниці товару; Найменування товару; Виробник товару; Дозування; Період укладення договору; Обсяг поставок; Вимоги щодо терміну придатності, визначені у тендерній документації.

Оскільки всі перелічені дані знаходяться у відкритому доступі, у відповідача ОСОБА_1 не виникнуло сумнівів у достовірності такої інформації.

документи, надані Позивачем до позовної заяви жодним чином не спростовують фактів, висловлених у статті та відео-сюжеті, а лише підтверджують факт купівлі Національним інститутом раку препарату «Реддитукс» виробництва компанії Dr. Reddy's, за ціною, вищою на З 000 грн за один флакон, порівняно із ціною, яку сплатила за цей самий препарат Волинська обласна клінічна лікарня.

Позивач у своїй позовній заяві стверджує про наявність у статті, яка є предметом спору, висловлювання про неправомірне використання Національним інститутом раку бюджетних коштів, що не відповідає дійсності, виходячи не тільки з оскаржуваної частини статті, але й з усього тексту даної публікації, а також відео-сюжету.

У статті та відео-сюжеті немає жодного слова про «неправомірне використання бюджетних коштів» чи про «зловживання владою або службовим становищем». Також не міститься і посилань на норми Кримінального кодексу України, зазначені позивачем.

Такі твердження позивача є його власною інтерпретацією змісту оскаржуваної публікації та не підтверджені жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Посилання позивача на відповіді на адвокатські запити Служби безпеки України та Генеральної прокуратури щодо надання відомостей про кримінальні провадження стосовно директора Національного інституту раку Колеснік Олени Олександрівни судом не приймаються до уваги, оскільки така інформація взагалі не стосується предмету спору.

Дані обставини справи стверджуються також матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Відповідно до ст.48 ч.4 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» запис передачі у незмінній формі зберігається протягом 14 днів з моменту розповсюдження.

Статтею 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» передбачено право громадянина або юридичної особи вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи та право на отримання копії запису фрагменту з відповідною оплатою.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» громадянин або юридична особа, стосовно якого (якої) у програмі чи передачі телерадіоорганізації було поширено відомості, які не відповідають дійсності або порушують його (її) права і законні інтереси, має право на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) у програмах та передачах даної телерадіоорганізації незалежно від того, було подано заяву з вимогою спростування чи ні.

Позивач відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» не скористався своїм правом вимоги до телерадіооргнацізації про спростування поширених у її програмі відомостей та не просив надати фрагмент запису передачі.

Таким чином, поширену відповідачами інформацію суд не визнає недостовірною та такою, що порушує право позивача на недоторканість ділової репутації.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 94, 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 1, 30 ЗУ «Про інформацію», ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 32 Конституції України, суд ,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову Національного інституту раку до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС», ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Повний текст судового рішення проголошено 21.02.2020 року о 16 год. 00 хв.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.