Провадження №2-н/521/1172/20
С У Д О В И Й Н А К А З
02 вересня 2020 року місто Одеса
Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, встановив:
Боржник є споживачем електричної енергії, яку поставляє Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія».
В порушення «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за №1357, споживач оплату за спожиту електроенергію не виконував у повному обсязі, у результаті чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію.
Враховуючи те, що боржник прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості спожитої активної електроенергії, згідно зі ст. 625 ЦК України, сума боргу за спожиту активну електричну енергію підлягає індексації і боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.
Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов ПКЕЕН.
Згідно з розрахунком, доданим до заяви заборгованість боржника за спожиту електричну енергію складає 8274,24 гривні.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник грошове зобов`язання не виконав, тому останньому нараховано три відсотка річних за весь період прострочення у розмірі 145,26 грн. та інфляційні витрати у розмірі 215,01 грн.
Також, згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно п.п. 41 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня року, в якому подається заява, та складає 210,20 грн.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 210,20 грн.
Враховуючи викладене, керуючись «Правилами користування електричною енергією для населення», ст. 526 ЦК України, ст.ст. 161-165 ЦПК України,-
Згідно зі ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.
Відповідно до ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя: М.В.Мурзенко