Справа № 653/3251/19
Провадження № 2/653/63/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2020 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 червня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Херсонській області за актовим записом № 52. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що під час спільного проживання відповідач вів себе не адекватно поведінці чоловіка, у них виникла неприязнь у взаємовідносинах. Вони не зійшлися характерами, не розуміють один одного. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Тому вже більше року вони з відповідачем проживають окремо за різними адресами.

Вважає, що примирення між ними неможливе та просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив надати строк для примирення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові. Щодо надання строку для примирення категорично заперечувала, вважає, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки останній веде себе неадекватно: переслідує її, неодноразово вчиняв щодо неї насильство, за фактом якого на останнього складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Крім того, вона вже проживає з іншим чоловіком в іншому місті.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 03 вересня 2019 року (видане повторно), 10 червня 2006 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 52.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 26 грудня 2006 року.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом більше року, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що його збереження не є можливим та буде суперечити її інтересам.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Згідно з усталеною судовою практикою, викладеною у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Щодо вимог відповідача про надання строку для примирення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 30 травня 2019 року (справа № 442/6319/16-ц), закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Тому, з огляду на позицію позивача, яка у судовому засіданні категорично заперечувала проти надання додаткового строку для примирення та вважала його неможливим, суд прийшов до висновку про недоцільність надання такого строку, оскільки бажання примиритись одного лише відповідача недостатньо, даний намір повинні мати обидва із подружжя. Крім того, суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для примирення з відповідачем, оскільки позов останньою подано ще у вересні 2019 року.

Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме інтересам позивача.

Доказів, як б підтверджували, що шлюб можливо зберегти, подальше спільне життя не суперечитиме інтересам подружжя та буде в інтересах дитини суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню та шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 76-81, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110, 112, СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 червня 2006 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 52, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова