Житомирський апеляційний суд
Справа №283/772/19 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 70 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 283/772/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Тимошенко А.О. в м. Малин,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в кінцевій редакції якого просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень на кожну дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вони не мають один до одного взаємних почуттів та не бажають підтримувати шлюбні відносини, проживають окремо просила розірвати шлюб та стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей в твердій сумі.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 14.02.2015 року між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 25, розірвано.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1779 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.04.2019 року до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовлено за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати в частині стягнення аліментів та ухвалити нове, яким позов у цій частині задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно поклав на неї обов`язок доказування щодо отримуваних відповідачем доходів, не врахував, що у нього інших осіб на утриманні не перебуває, не дослідив стан здоров`я та матеріальне становище дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позивач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 з`явився в судове засідання, надав довідку про свої доходи, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015, від якого мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

Зазначеним рішенням шлюб між сторонами розірвано. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надала доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень щомісячно та вважав за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на кожну дитину, що становить 1779 грн., тобто по 889,50 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів у повній мірі не може погодитись із висновком суду першої інстанції виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі передбачено ст. 184 СК України.

Розмір аліментів визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. За заявою одержувача індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, системний аналіз норм статей 180, 181, 184 СК України з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому.

З огляду на наведені норми закону, тих обставин, що діти проживають разом з матір`ю і перебувають на її утриманні, обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в сумі 1779 грн. (по 889,50 грн. на кожну дитину), суд першої інстанції, не в повній мірі врахував усі обставини справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що діти відвідують дитячий садок №9 з 04.09.2017 року по даний час, що потребує додаткових витрат на оплату батьківської плати на харчування дітей (а.с.10,37).

Діти також періодично хворіють (а.с.38), що вимагає додаткових грошових витрат на лікування. Також необхідно врахувати загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Судом встановлено, що відповідач працює в м. Києві, має сталий дохід, на утриманні інших дітей не має, доказів про незадовільний стан його здоров`я матеріали справи не містять.

Наведене дає підстави для висновку, що стягнення аліментів з відповідача на двох дітей у визначеному судом першої інстанції розмірі не в достатній мірі є співмірним з урахуванням мети аліментних зобов`язань, а тому апеляційний суд вважає за необхідне збільшити розмір стягнутих аліментів з 1779 грн. на двох дітей до 2200 грн., тобто по 1100грн. на кожну дитину.

Водночас, заперечуючи проти позову і апеляційної скарги відповідач до апеляційного суду надав довідку, видану ФОП ОСОБА_6 м. Київ, про те, що він працює кур`єром і його середньомісячна заробітна становить 4400 грн.

Визначений судом апеляційної інстанції розмір аліментів на двох дітей не перевищує 50% заробітку відповідача, а тому колегія суддів вважає, що права відповідача порушені не будуть.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду відповідно до ст. 376 ЦПК України зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутих аліментів з 1779 грн. на двох дітей до 2200 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.02.2020.

Головуючий Судді