Провадження № 2/752/3397/20
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
23 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
22.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є власником квартитри за адресою - АДРЕСА_1 . На житловій площі зазначеної квартири зареєстровано проживання відповідача ОСОБА_2 .. Відповідач фактично не проживає в зазначеній квартирі, не користується нею, його особистих речей в житловому приміщенні також немає. Інтересу до квартири, як постійного місця проживання відповідач не проявляє, плати за комунальні послуги не сплачує. Реєстрація місця проживання відповідача в належній їй же на праві власності квартирі перешкоджає у здійсненні законних прав, щодо користування, розпорядження особистим майном.
Будь-яких перешкод у проживанні відповідачу в спірній квартирі не чинила, його місцезнаходження їй невідоме, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування належним їй на праві приватної власності житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 .
Провадження у справі відкрито 03.10.2019 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче провадження закрито 30.03.2020 року.
У судовому засіданні позивачка відсутня, подав до суду клопотання про розгляд справи за її ж відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримує, проти судового розгляду справи за його відсутності в порядку заочного провадження не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі даних матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартитри за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджено даними договору куплі-продажу квартири від 17.06.1996 року та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року(а.с.12-13,19-24).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач на житловій площі належній йому на праві приватної власності непроживає з листопада 2007 року, витрат по утриманню житлового приміщення не несе..
Зазначені позивачкою обставини, як підстави позову не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Зважаючи на те, що відповідач у справі не є членом сім`ї позивачки, за твердженням останньої не проживає в належному їй житловому приміщенні з листопада 2007 року без поважних на те причин, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк