Справа № 285/3779/19
провадження № 2/0285/62/20
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в особі: головуючого судді Мозгового В.Б.

розглянув заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді

в с т а н о в и в :

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №285/3779/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на сумісно набуте майно.

Розгляд справи по суті призначено на 21.02.2020 р.

19 лютого 2020 року до суду надійшла заява про відвід судді Мозговому В. Б., якій є головуючим у вищезазначеній справі.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Отже враховуючи, що наступне судове засідання призначено на 21.02.2020 р., а заява про відвід надійшла до суду 19.02.2020 р., її розгляд відбувається тим судом, якій розглядає справу.

Перевіривши підстави викладені у заяві про відвід, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Підстави для відводу (самовідводу) суддів передбачають усунення суддів із процесу, якщо справа, що розглядається, прямо чи побічно зачіпає їх інтерес, інтереси їх родичів, які є особами, що беруть участь у справі, або інші обставини, зазначені у частині 1 статті 36 ЦПК України, що дозволяє засумніватися в їх об`єктивності.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається зі змісту заяви, заявлений відвід, в даному випадку, стосується лише незгоди відповідачів з ухваленими суддею в процесі розгляду справи рішеннями.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ("Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII), п. 43).

Отже, враховуючи строки заявленого відводу, підстави для його заявлення, суд вважає, що при заявлені відводу дії відповідачів спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи. Про безпідставне затягування розгляду справи з боку відповідачів також свідчить і той факт, що вони жодного разу не з`явились в судові засідання.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Крім того, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлення відводу є зловживанням відповідачами своїми процесуальними правами. Крім того, підстави для відводу, що зазначені в заяві, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу, в зв`язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 44, 214 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Мозговому В.Б. залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Мозговий