Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2087/19
Номер провадження 2-п/950/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2020 р. м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Чхайло О. В.

за участю: секретаря Сивоконь А.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 18.10.2019 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований 13.09.2008 р. у Лебединському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 136.

18.11.2019 представник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою в якій просить суд переглянути вказане заочне рішення та скасувати його, мотивуючи вимоги тим, що при його ухваленні судом не враховано те, що відповідач та позивачка проживають в Англії у м. Лондон. Вони мають трьох малолітніх дітей з якими відповідач спілкується та надає їм допомогу, а розірвання шлюбу призведе до значних труднощів у спілкування з дітьми та прийнятті участі у їхньому вихованні. Крім того, відповідач не був повідомлений про дату та час судового засідання, тому не міг реалізувати свої права, а також не був присутній при оголошенні рішення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлені вимоги.

Представник позивачки в судовому засіданні заперечила проти перегляду заочного рішення з тих підстав, що з моменту погіршення відносин між позивачкою та відповідачем, що відбулося у кінці 2018 року, останній виїхав до України покинувши сім`ю та зареєстрував місце проживання за новою адресою, не відомою позивачці. Також вона вказала, що оскільки мати і батько мають рівні права і обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, тому розірвання шлюбу не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Заслухавши пояснення представника відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про перегляд заочного рішення враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 30.08.2019 №914/12-37 виданої реєстраційним відділом виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 25) вбачається, що ОСОБА_4 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою, суд надсилав ОСОБА_4 копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, а також повідомлення про дату, час та місце судового засідання у справі, але вказаний лист так і не був вручений адресату та повернувся до суду (а.с. 27).

В подальшому, відповідач повідомлявся про слухання справи, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 3-4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Ухвалюючи вищезазначене рішення про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем суд встановивши, що їх сім`я фактично припинила існування через різницю характерів, поглядів на життя та відсутність спільних інтересів і взаєморозуміння, тому дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення.

У заяві про скасування рішення представник відповідача не зазначив доказів на спростування встановлених судом обставини, які стали підставою задоволення позову та розірвання шлюбу.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що розірвання шлюбу призведе до значних труднощів у спілкування з дітьми та прийнятті участі у їхньому вихованні, оскільки відповідно до ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Про інші обставини, які б стверджували, що розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей представник відповідача не повідомив.

Також суд враховує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, що відбулося у кінці 2018 року, відповідач не примирився з позивачкою.

Крім того суд враховує і те, що представником відповідача не зазначено докази, які не були досліджені судом і мають істотне значення для правильного вирішення справи, що є обов`язковою умовою скасування заочного рішення згідно приписів ст. 288 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування заочного рішення суд не має, а тому заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 259, 260, 287-288 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О. В. Чхайло