єдиний унікальний номер справи 423/1561/20
номер провадження 2/423/452/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2020 року місто Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області у складі
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 423/1561/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просить відповідачів визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову зазначив, що він є співвласником 1/2 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1994. Перебував з відповідачкою ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 1997 року. Від шлюбу мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 05.11.1998 року зареєструвалась в належній йому квартирі. Після народження донька ОСОБА_3 також була зареєстрована в квратирі. Шлюб розірвано 28.04.2009 р. Відповідачі зареєстровані та проживали у квартирі як члени його сім`ї, однак з 2008 року після припинення подружніх стосунків з ОСОБА_4 відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин.
Позивач в судове засідання не з`явився, у наданій до суду позовній заяві зазначив про розгляд справи у без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу та його матері ОСОБА_5 на правіспільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1994 року(а.с.6).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області від 30.04.2009 року, вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 28.04.2009 року, актовий запис № 47 (а.с.7).
Шлюб між сторонами зареєстровано після набуття позивачем права власності на квартиру.
Отже, відповідачі не є власниками квартири, зареєстровані у квартирі, як члени сім`ї власника, але не проживають з 2008 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним депутатом Попаснянської міської ради Калініною К.С. у присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 02.06.2020 року (а.с.8).
Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє осіб права користування займаним приміщенням.
Вселившись до спірної квартири, відповідачі набули право користування цим житлом, як члени сім`ї власника.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі понад один рік.
Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні.
Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачів у квартирі понад один рік, не надано доказів щодо поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП не встановлено) ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП не встановлено) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачам направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко