ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2/2218/1813/11
Провадження № 22-ц/4820/416/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-1813/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року (суддя Логінова С.М., повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року) у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2/2218/1813/11 від 15 березня 2011 року, посилаючись на втрату оригіналу вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Ухвалено видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 117741,50 грн. та судових витрат в сумі 1297,48 грн. на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поновивши строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка зазначає, що ОСОБА_2 в своїй заяві про видачу дубліката виконавчого листа не вказав, коли було втрачено виконавчий лист, чому з 2011 року по даний час його не було пред`явлено до виконання та не наведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Апелянтка вказує, що постановою державного виконавця від 23 вересня 2016 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався у зв`язку із його поверненням стягувачу і закінчився 23 вересня 2019 року. ОСОБА_1 вважає, що твердження заявника та посилання суду відносно того, що документи були втрачені при пересилці є недоведеними. Апелянтка зазначає, що заявником не надано будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд вийшов за межі заявлених вимог, оскільки заявник не просив суд поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а видача дублікату виконавчого листа пов`язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред`явлення до виконання. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у видачі дубліката виконавчого листа.

Учасники справи до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Тому в силу вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із наявності і доведеності факту втрати виконавчого листа при пересилці від органів державної виконавчої служби до стягувача та визнав поважними причини пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в результаті чого судом було поновлено вказаний строк та ухвалено видати дублікат виконавчого листа.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не погоджується, виходячи із наступного.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 кошти у сумі 117741 грн. 75 коп., судові витрати у сумі - 1297 грн. 48 коп., всього - 119039 грн. 23 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 березня 2011 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

05 квітня 2011 року на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 березня 2011 року цим же судом було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 117741,75 грн. та судові витрати у сумі 1297,48 грн., а всього 119039,23 грн. (а.с.36).

20 квітня 2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі означеного виконавчого документу (а.с.37).

10 грудня 2012 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про перевірку майнового стану боржника ОСОБА_1 (а.с.43).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 травня 2013 року відмовлено у задоволені подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про оголошення розшуку Пастухової Л.І.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2013 року подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про надання дозволу на примусове входження до кв. АДРЕСА_1 , що на праві власності належить божнику, задоволено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року у задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про отримання дозволу на примусове входження до кв. АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 відмовлено.

01 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про примусове виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів (а.с.125).

25 жовтня 2017 року начальник Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькі області направив заявнику повідомлення про те, що 23 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ станом на 25 жовтня 2017 року заявником до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькі області не пред`являвся (а.с.126, 127).

Згідно ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час видачі виконавчого листа 05.11.2011 року) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку підставами для видачі дубліката виконавчого листа чи судового наказу є: втрата виконавчого листа чи судового наказу; встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника у разі стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.126) і відомості про оскарження та скасування цієї постанови в матеріалах справи відсутні.

Встановлено, що ОСОБА_2 28 жовтня 2019 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із заявою про видачу дублікату втраченого виконавчого документу (а.с. 104), тобто поза встановлений законом строк.

Разом із тим, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та постановлена судом з порушенням норм процесуального права, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання був пропущений, а із заявою про його поновлення стягувач в порядку ст. 433 ЦПК України до суду не звертався.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі вимог заяви ОСОБА_2 та самостійно, без відповідної заяви ОСОБА_2 поновив йому строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

І оскільки ОСОБА_2 заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до суду подано не було, тому вказане унеможливлює видачу дублікату втраченого виконавчого документу.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а отже ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 19 лютого 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай