Справа №409/1398/18
Провадження №2/428/785/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

представника позивача ОСОБА_1 В.,

представника відповідача Суткової ОСОБА_2 .А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 300000,00 грн. на строк 240 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,5% річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.11.2032 року для придбання трикімнатної квартири за договором купівлі-продажу, зі сплатою щомісячних ануїтетних платежів в сумі 4690,00 грн. З метою забезпечення виконання зазначеного зобов`язання 29.11.2012 року був укладений договір поруки №1 з ОСОБА_4 , відповідно до якого останній взяв на себе обов`язок солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 за своїми зобов`язаннями, що випливають з договору про іпотечний кредит. Відповідач ОСОБА_3 станом на 05.06.2018 року належним чином не виконує зобов`язання і має заборгованість в загальному розмірі 601885,52 грн., яка складається з наступного: борг за кредитом в розмірі 293168,78 грн.; відсотки за користування кредитом з 02.07.2014 року по 01.06.2018 року в розмірі 219461,98 грн.; інфляційні втрати банку з липня 2014 року по травень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 3391,37 грн.; інфляційні втрати банку з липня 2014 року по травень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 72725,69 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2013 року по 05.06.2018 року в розмірі 603,54 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2013 року по 05.06.2018 року в розмірі 12534,16 грн. Позивач просить суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713 в сумі 601885,52 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 9028,28 грн.

Представник відповідача адвокат Суткова Р.А. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково в сумі 291000,12 грн. та заперечувала проти задоволення решти позовних вимог. Свою позицію обґрунтувала тим, що позивач не врахував того, що ним була направлена вимога позичальнику про дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим з моменту направлення цієї вимоги, тобто з 17.01.2018 року, припинилась дія кредитного договору. Вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом за період з 18.01.2018 року по 01.06.2018 року є необґрунтованими. При розрахунку позивачем не враховано строк позовної давності, який становить три роки і перебіг якого починається з дня, коли позивач довідався про порушення свого права, тобто з моменту невнесення чергового платежу відповідачем ОСОБА_3 . Позивач звернувся до суду з позовом 04.10.2018 року, тобто після спливу строків позовної давності щодо щомісячних платежів за період з липня 2014 року по вересень 2015 року, включно. Таким чином, розмір заборгованості за кредитом з урахуванням строків позовної давності становить 467219,22 грн. Проте слід врахувати, що позивач не виконав свого обов`язку щодо повідомлення відповідача ОСОБА_3 про зміну свого місця знаходження, тобто не вчинив дію, передбачену договором. За таких обставин невиконання грошового зобов`язання відповідачем ОСОБА_3 мало місце внаслідок прострочення кредитора, а тому вона звільняється від відповідальності, а остаточний розмір заборгованості за іпотечним договором становить 291000,12 грн., який складається зі строкового боргу за кредитом в сумі 281472,59 грн. та простроченого боргу за кредитом в сумі 9527,53 грн.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Баклан А.В. в судовому засіданні підтвердив доводи, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача адвокат Суткова Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 291000,12 грн., заперечувала проти задоволення решти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зробила заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

29.11.2012 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 уклали договір про іпотечний кредит №713, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 300000,00 грн. на строк 240 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,5% річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.11.2032 року для придбання трикімнатної квартири за договором купівлі-продажу, зі сплатою щомісячних ануїтетних платежів в сумі 4690,00 грн. (п.п. 1.1., 1.2., 1.5.).

Згідно із п. 4.3.1, 4.3.2., 4.3.3. вищевказаного договору позичальник зобов`язується належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором; повернути кредит в сумі 300000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором сплатити штрафні санкції в строки та на умовах, встановлених цим договором; у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами.

29.11.2012 року відповідач ОСОБА_3 отримала в касі банку кредитні кошти в сумі 300000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 зобов`язана належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, які виникли з договору про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713.

Судом встановлено, що 29.11.2012 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в якості кредитора, ОСОБА_3 в якості боржника та ОСОБА_4 в якості поручителя уклали договір поруки №1, відповідно до якого ОСОБА_4 взяв на себе обов`язок відповідати солідарно і в повному обсязі за зобов`язаннями відповідача, що випливають з договору про іпотечний кредит 29.11.2012 року №713.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з розрахунком заборгованості за іпотечним кредитом від 29.11.2012 року №713 станом на 05.06.2018 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем у загальній сумі 601885,52 грн., яка складається з наступного: борг за кредитом в розмірі 293168,78 грн.; відсотки за користування кредитом з 02.07.2014 року по 01.06.2018 року в розмірі 219461,98 грн.; інфляційні втрати банку з липня 2014 року по травень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 3391,37 грн.; інфляційні втрати банку з липня 2014 року по травень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 72725,69 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2013 року по 05.06.2018 року в розмірі 603,54 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2013 року по 05.06.2018 року в розмірі 12534,16 грн.

Пеня та/або штрафи позивачем не нараховувались.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 , як поручитель ОСОБА_3 , зобов`язаний солідарно в повному обсязі відповідати перед кредитором за порушення нею зобов`язань, які виникають з договору про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713, що передбачено умовами договору поруки від 29.11.2012 року №1 (п.1.1. договору).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 оспорювала суму боргу, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 , та заявила про застосування позовної давності.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі №6-1009цс17, згідно з якою поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання полягає не в змісті кредитного договору, а в реально існуючих правовідносинах, які складаються з прав та обов`язків.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Якщо банк пред`явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Отже, оскільки договором про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713 передбачено, що чергові ануїтетні платежі в сумі 4690,00 грн. боржник ОСОБА_3 повинна була здійснювати не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним (п.1.5. договору про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713), а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, відповідач ОСОБА_3 здійснила останній платіж (відсотки за користування кредитом) 26.06.2014 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 09.07.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, правовідносини поруки за договором не є припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя ОСОБА_4 за невиконання боржником ОСОБА_3 окремих зобов`язань за кредитним договором з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань в межах позовної давності.

Таким чином, оскільки позивач пред`явив вимоги до відповідача ОСОБА_4 , як до поручителя ОСОБА_3 , більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинилась в частині усіх щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку, тобто до 09.01.2018 року.

З 09.01.2018 року правовідносини поруки за договором не є припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя ОСОБА_4 за невиконання боржником ОСОБА_3 окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Однак, вказані позовні вимоги до поручителя ОСОБА_4 не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 10,57,60 ЦПК України, позивачем не було надано розрахунку заборгованості в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням.

За таких обставин приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Зазначені висновки суду спростовують доводи представника відповідача, зазначені у відзиві, про те, що у позивача відсутні підстави для стягнення відсотків за користування кредитом після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті позивач звернувся до суду з позовом 09.07.2018 року.

Отже, позовні вимоги, які не охоплюються періодом з 09.07.2015 року по 09.07.2018 року задоволенню не підлягають в зв`язку з пропуском позовної давності.

При цьому помилковими є доводи представника відповідача адвоката Суткової Р.А. щодо того, що позивач не виконав свого обов`язку та не повідомив відповідача ОСОБА_3 про зміну свого місця знаходження, тобто не вчинив дію, передбачену договором, що має наслідком звільнення ОСОБА_3 від виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням приписів ст. 613 ЦК України судом не було встановлено того, що позивач відмовився прийняти належне виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713.

При цьому неповідомлення позивача про зміну місцезнаходження філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» або взагалі відсутність таких відомостей у відповідача ОСОБА_3 не позбавляло останню права виконати свої зобов`язання за договором шляхом внесення належних з неї кредиторові грошей у депозит нотаріуса чи нотаріальної контори.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню з урахуванням строків позовної давності:

прострочена заборгованість по кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 9326,63 грн. та строковий борг в сумі 281472,59 грн.;

відсотки за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 153663,68 грн.;

інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 1506,14 грн.;

інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 28153,50 грн.;

три відсотки річних за прострочення сплати кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 361,71 грн.;

три відсотки річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 5988,69 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача становить 480472,94 грн.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, в сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо решти доводів сторін суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79,93%) у сумі 7207,28 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 29.11.2012 року №713 у сумі 480472 (чотириста вісімдесят тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 94 коп., з яких:

прострочена заборгованість по кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 9326,63 грн. та строковий борг в сумі 281472,59 грн.;

відсотки за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 153663,68 грн.;

інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 1506,14 грн.;

інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 28153,50 грн.;

три відсотки річних за прострочення сплати кредиту за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 361,71 грн.;

три відсотки річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 09.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 5988,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму судових витрат у розмірі 7207 (сім тисяч двісті сім) грн. 28 коп.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 20.02.2020 року.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, б. 36, код юридичної особи в .

Представник позивача: адвокат Баклан Андрій Вікторович, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: адвокат Суткова Рена Агабєковна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ж. І. Кордюкова