РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10955/18

пр. № 2/759/337/20

24 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі суду:суддя Величко Т.О.,

при секретарі: Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в сзалі суду, цивільну справу за позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-

встановив:

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» звернулося утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позов мотивований тим, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно ордеру на квартиру від 28.12.1973 року є наймачами кв. АДРЕСА_1 , проживають в ній і користуються послугами, та не в повному обсязі та несвоєчасно здійснюють плату за надані житлово-комунальні послуги, що завдає позивачам, як надавачам таких послуг, збитків. Відповідно до розрахунку заборгованності за житлово-комунальні послуги, заборгованність відповідачів перед позивачем-2 за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року складає 81 454,33 грн., з них основна сума заборгованності - 50 683,02 грн., інфляційні нарахування - 17 632,35грн. та 3 % річних - 4 702,99 грн., заборгованність перед позивачем-1 за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року складає 8 435,97 грн., з них основна сума заборгованності - 7 445,27 грн., інфляційні нарахування - 786,70 грн. та 3 % річних - 204,00 грн.

Ухвалою судді від 25.07.2018 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання.

04.03.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів та витребувано інформацію від Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації .

04.12.2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивачів КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з"явились, про судові засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується конвертами зі зворотніми повідомленнями про вручення повісток, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

На підставі ордеру № 216694 від 28.12.1973 року відповідач ОСОБА_1 отримав кв. АДРЕСА_1 сім"ю з трьох чоловік, а саме: він, дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м.Києва КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.48).

На виконання ухвали суду від 04.03.2019 року про витребування доказів до суду надійшов витяг з реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де за період з 01.01.2011 року по 30.04.2018 року значаться ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.59).

13.09.2019 року ( а.с.66) позивач полдав заяву про заміну первісного відповідача належним відповідачем, у складі вже інших відповідічів, але просив замінити з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , позовну заяву до нового складу відповідачів не подав.

Утримання та обслуговування адресою: АДРЕСА_3 , як це вбачається з матеріалів справи, здійснює КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва".

З огляду на правовстановлюючі документи позивач є надавачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги заборгованість відповідача перед позивачем - 2 за період за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року складає 81 454,33 грн., з них основна сума заборгованності - 50 683,02 грн., інфляційні нарахування - 17 632,35грн. та 3 % річних - 4 702,99 грн., заборгованність перед позивачем-1 за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року складає 8 435,97 грн., з них основна сума заборгованності - 7 445,27 грн., інфляційні нарахування - 786,70 грн. та 3 % річних - 204,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачі не надали суду належних доказів, а також не повідомили про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 82 ЦПК України, хто є користувачем послуг за місцем проживання відповідачів, за спірний період, кому на праві власності чи користування належить квартира за місцем надання послуг, чи зареєстровані та чи користуються такими послугами відповідачі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява не доведена та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 256, 257, 259, 264, 265, 279,280-284 ЦПК України, ст.267 ЦК України, ст. 64,66, 67,162 ЖК України, суд

ухвалив:

У задовленні позову КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.О. Величко