Справа № 426/5513/20
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

03 вересня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Брайловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 грудня 2016 року згідно з договором купівлі-продажу від 03.12.2016 позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після придбання квартири позивачці стало відомо, що в належній їй квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично, зі слів колишніх власників, не проживає за вказаною адресою з 2016 року. При зверненні до Сватівської міської ради з питання зняття з реєстрації принь ОСОБА_3 , я отримала роз`яснення про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та її паспорту для відмітки про зняття з реєстрації.

Відповідач з 2016 року декілька разів оголошувався в розшук, оскільки стосовно нього відкрите кримінальне провадження. Так, у Сватівському районному суді Луганської області, в провадженні судді Попової О.М. є справа № 426/11950/16-к за обвинуваченням у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000485 від 01.10.2015, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України. 21 травня 2019 року ухвалою Сватівського районного суду Луганської області було зупинене кримінальне провадження у справі № 426/11950/16-к до розшуку відповідача.

Речей ОСОБА_2 у квартирі позивача немає, він не цікавиться її станом, не сплачував та не сплачує комунальні платежі та не брав участі у ремонті квартири та її утриманні. З відповідачем з 2012 року зв`язок був втрачений, тому врегулювати питання щодо зняття з реєстрації у добровільному порядку я не маю можливості, оскільки не знаю, де ОСОБА_2 фактично проживає. З 2012 року він жодного разу не з`являвся за цією адресою і його теперішнє місце перебування мені невідоме. Відповідач не є членом сім`ї позивача.

Вказаний факт заважає позивачу отримати субсидію на комунальні послуги.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить суд розглянути справу без її участі, на позові наполягає (а.с.43,35).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що заперечень проти заочного вирішення справи від позивача не надходило, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , будинку № АДРЕСА_5, згідно договору купівлі-продажу квартири та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-9).

В даному будинку окрім позивача та її доньки зареєстрований ОСОБА_2 згідно копії домової книги та довідки Сватівської міської ради (а.с.10-13).

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

Враховуючи те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_3 , суд приходить висновку, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_4 .

Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М.Скрипник