Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/639/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа №677/639/19,

сторони у справі:

позивач - орган опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вимоги позивача - позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позову, пред`явленого до суду 09.04.2019, представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує належних умов проживання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти. При цьому відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Заперечень від відповідачів до суду не надійшло.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідно до письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважає позов обґрунтованим та доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно їх неповнолітніх дітей. Зазначила, що відповідачі зловживають спиртними напоями, діти залишені самі на себе, їх вихованням ніхто не займається, діти часто залишаються голодними, за їх здоров`я ніхто не дбає.

Як на докази щодо підтвердження позовних вимог, у судовому засіданні представник позивача посилалася на показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , характеристику дошкільного навчального закладу «Малятко» від 18.03.2019 та висновок Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позові вимоги не визнала. Пояснила, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що не перешкоджає проведенню судового розгляду за його відсутності.

ІІ. Процесуальні дії у справі

24.04.2019 відкрито провадження у справі.

22.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

III. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що в складі комісії обстежувала будинок відповідачів. Відповідачі перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 працює, має дохід. ОСОБА_2 дітей не ображає, адекватно реагує на зауваження. Вказала, що не може стверджувати, що діти не були забезпечені харчуванням.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що в складі комісії обстежувала будинок відповідачів. В ході обстеження було виявлено малий обсяг готової їжі.

Згідно характеристики дошкільного навчального закладу «Малятко» від 18.03.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не відвідує дитячий заклад.

Згідно висновку Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 08.04.2019 про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, орган опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх та неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 і набула чинності для України 27.09.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20.11.1959. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини четвертої статті 10, частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Таким чином, судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Відтак, позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІV. Оцінка суду

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, що орган опіки та піклування якимось чином аналізував, якою мірою стверджувана незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність відповідачів забезпечувати належну опіку і піклування дітям.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте матеріали справи не містять ні доказів тому, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навмисно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, ні доказів їх винної поведінки у цьому чи свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Про те, що до звернення позивача з вказаним позовом до суду поведінка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно дітей була предметом розгляду органу опіки та піклування і до останніх застосовувалися заходи впливу, матеріали справи належних та допустимих доказів не містять.

Висновок органу опіки та піклування фактично містить те, що відповідачі не опікуються дітьми, практично свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, проте причин цьому органом опіки та піклування не встановлено та не наведено. Не містить висновок органу опіки та піклування і обставин про навмисне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, про їх винну поведінку у цьому чи про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

В силу частини шостої статті 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не погоджується з рішенням органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки органом опіки та піклування належним чином не обґрунтовано, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Враховуючи встановлені обставини про недоведеність навмисного ухиляння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, їх винної поведінки у цьому чи свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідності позбавлення їх батьківських прав істинним інтересам дітей, категоричне заперечення ОСОБА_1 проти позбавлення батьківських прав, наданий висновок органу опіки та піклування, відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав при не застосуванні до них попередньо будь-яких інших заходів впливу, підстав для позбавлення їх батьківських прав відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України немає.

Наявні ж в матеріалах справи копії актів обстежень умов проживання відповідачів, характеристик, рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області № 774 від 06.03.2019 належним чином не завірені. Оригінали цих документів представником позивача суду надано не було.

Таким чином, не містять матеріали справи в цілому відповіді на те, чи виконувались місцевою владою положення тієї ж статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 щодо вжиття необхідних заходів для надання матеріальної допомоги відповідачам, за обставин відсутності можливості працевлаштування у сільській місцевості.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, і питання про застосування крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, в задоволенні позову слід відмовити.

Суд доходить висновку, що позивач не довів у судовому засіданні належними, допустимими та достатніми доказами заявлені позовні вимоги.

Оскільки позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав задоволенню не підлягають, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів.

«V. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, і позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 264-265 ЦПК України, статтями 11, 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - орган опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, Красилівський район, м. Красилів, пл. Незалежності, буд. 2; ідентифікаційний код юридичної особи 21326527.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 20.02.2020.

Суддя Р. В. Вознюк