Справа № 2/593/198/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що відповідач ОСОБА_2 , який є її колишнім зятем, без поважних причин більше двох років не проживає у належній їй на праві особистої власності квартирі, розташованій в АДРЕСА_1 , а через формальну реєстрацію відповідача у її квартирі вона не має можливості скористатися своїм правом на житлові субсидії, що ставить її у скрутне матеріальне становище, звернулася до суду з позовом про визнання його особою, що втратила право на користування належним їй житлом.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказаний факт підтверджується поясненнями позивачки та оглянутими у судовому засіданні документами, а саме : договором купівлі-продажу, що був укладений 11 липня 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що 13 серпня 2007 року був виданий Бережанським ОК МБТІ на ім"я позивачки.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач ОСОБА_2 , який являється колишнім чоловіком її дочки, у 2017 році залишив належну їй квартиру, і з цього часу у ній не проживає, хоч і по теперішній час значиться прописаним в ній, а через формальну реєстрацію відповідача у її квартирі вона не має можливості скористатися своїм правом на житлові субсидії, що ставить її у скрутне матеріальне становище, тому вона наполягає на задоволенні її позовних вимог.

Із довідки за № 1107, виданої 15 червня 2020 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області, та будинкової книги видно, що в

АДРЕСА_1 з 31 серпня 2007 року значиться прописаним відповідач ОСОБА_2 .

Із оглянутого в судовому засіданні акту обстеження житлово-побутових умов, що був складений 29 травня 2020 року комісією у складі: голови комісії -заступника міського голови Бойко М.І., заступника голови комісії - радника міського голови Венчура О.Л., секретаря комісії ОСОБА_3 та членів комісії: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у присутності депутата ОСОБА_6 , видно, що у квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , проживає лише позивачка ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_7 та двома внуками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак її колишній зять ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає, лише значиться формально прописаним.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

А так в судовому засіданні відповідач визнав позов та пояснив, що він більше двох років без поважних на те причин не проживає у належній позивачці квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і вказане підтверджується оглянутим в судовому засіданні актом, тому у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України позовні вимоги позивачки слід визнати підставними і задоволити їх.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, ч. 4 ст. 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України та ч.2 ст. 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування квартирою, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.