Справа № 310/6026/18
2/310/93/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Івакіній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону Військової прокуратури Західного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 182133,95 грн.
10.02.2020 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Амельченка Д.Д. про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір по цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів. Зазначене клопотання просив розглянути за його відсутності та відсутності відповідача.

Представник Військової частини НОМЕР_1 Смерека І.З. у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Міністерства оборони України Зінченко С.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги прокурора підтримує та просив їх задовольнити, а також провести судове засідання, призначене на 13.02.2020 року за його відсутності.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Із заявлених позивачем вимог вбачається, що позивачем пред`явлено вимоги щодо стягнення на користь військової частини НОМЕР_1 майнової шкоди, завданої ОСОБА_2 шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби у сумі 182133,95 грн.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною 4 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до п 3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої внаслідок виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, перед судом постає питання встановлення обсягу завданої шкоди, а також оцінки правомірності дій ОСОБА_1 .
Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
До аналогічної правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року, за наслідками розгляду справи №818/1688/16, яка з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, відступила від висновку, викладеного, зокрема, й у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що спір у цій справі щодо відшкодування державі в особі військової частини НОМЕР_1 шкоди, завданої ОСОБА_1 шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження по цій справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 205,258-261,353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя