Справа № 324/741/20
Провадження № 2/324/348/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пологи у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит,

В С Т А Н О В И В :

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі представника Іванісова В.С. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 33184,24 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 листопада 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №09-0270, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 30 000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17 листопада 2024 року.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, а саме: допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків, станом на 27 травня 2020 року утворилася заборгованість перед Банком у сумі 33184,24 грн., з яких 28500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4635,31 грн. - заборгованість за відсотками; 12,42 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 22,29 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 4,00 грн. - інфляційні витрати на суму простроченого кредиту; 10,22 грн. - інфляційні витрати на суму нарахованих та несплачених процентів. У добровільному порядку сторонам врегулювати спір не вдалося, тому позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

У судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» Іванісов В.С. не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив у зв`язку з запровадженням карантину розглядати справу за відсутності представника АТ «Ощадбанк» та винести рішення без проведення фіксації судового процесу технічними засобами, на позовних вимогах він наполягає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 також у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій визнав заявлені до нього позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №09-0270, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 30 000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17 листопада 2024 року.

Відповідно до п. п. 2.4.2 п. 2.4 кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.

Відповідно до п. п. 3.2.1 п.3.2. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно із п. п.3.3.1 п. 3.3. кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку.

Відповідно до п. п.3.3.2 п. 3.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором.

У відповідності до п. п. 3.3.3 п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором.

Згідно із п. п. 3.3.4 п. 3.3 кредитного договору, якщо сума коштів, що надійшла на рахунок в повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у пп. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору.

Відповідно до п. 8.3. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив свій обов`язок щодо виконання платіжних зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2020 року у нього утворилася заборгованість перед банком у сумі 33184,24 грн., з яких 28500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4635,31 грн. - заборгованість за відсотками; 12,42 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 22,29 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 4,00 грн. - інфляційні витрати на суму простроченого кредиту; 10,22 грн. - інфляційні витрати на суму нарахованих та несплачених процентів.

Вказану суму боргу відповідач визнав, про що надав до суду відповідну заяву.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, які встановлені договором.

Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16.

Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 33184,24 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України.

На підставі ст.141 і ст.142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 1051,00 грн. відповідно до меморіального ордеру № від 28 травня 2020 року, а іншу половину повертає позивачеві із державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 133, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 313957, ) заборгованість за договором про споживчий кредит №09-0270 від 18 листопада 2019 року у загальній сумі 33184 (тридцять три тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 24 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом - 28500,00 грн.; заборгованості за відсотками - 4635,31 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 12,42 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 22,29 грн.; інфляційних витрат на суму простроченого кредиту - 4,00 грн.; інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів -10,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 313957, ) 50 (п`ятдесят) відсотків від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок).

Зобов`язати управляння Державної казначейської служби України у Пологівському районі Запорізької області повернути акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 313957, ) кошти, сплачені ним в якості судового збору згідно із меморіальним ордером № від 28 травня 2020 року, та перераховані на рахунок №UA0008236, МФО 899998, отримувач: УК у Пологів.р-ні/Пологiв.р-н/22030101, код отримувача 37964024, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від сплаченого судового збору, тобто в сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.