КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 357/7840/18 Головуючий у І-й інстанції - Кошель Б.І.
апеляційне провадження № 22-ц/824/3728/2020 Доповідач Заришняк Г.М
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Танцюри Юлії Борисівни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1111 га з кадастровим номером :03:005:0048, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області. 11.04.2016 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ Агрофірма "Матюші" договір оренди землі № б/н, за яким передала в оренду позивачу свою земельну ділянку строком на 10 років. 01.06.2016 року було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди за індексним номером 28581381. 29.08.2017 року позивач та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору оренди землі №б/н від 11.07.2014 року, якою, зокрема, продовжили строк оренди до 17 років. Наприкінці березня 2018 року Агрофірмі стало відомо із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 15 березня 2018 року державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 02 березня 2018 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», предметом якого є земельна ділянка, що перебуває в оренді у позивача. При цьому вказував, що укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки суперечить діючому законодавству і порушує права Агрофірми, як орендаря, оскільки попередній договір оренди, укладений 11 квітня 2016 року між Агрофірмою та відповідачкою ОСОБА_1 , є чинним, не визнаний недійсним та не розірваний сторонами, а тому відповідачка не мала права передавати ділянку в оренду іншій особі. З огляду на незаконність укладеного між відповідачами договору оренди підлягає скасуванню рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем права оренди як похідне.

Посилаючись на викладене, Товариство просило задовольнити позов та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,1111 га, розташованої у межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, кадастровий номер :03:005:0048, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» 02 березня 2018 року, та скасувати рішення державного реєтратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40138737 від 15.03.2018 р. 23:15:55.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову -відмовлено.

В апеляційній скарзі Танцюра Ю.Б., діюча в інтересах ТОВ Агрофірма «Матюші», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції та розгляд апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції покласти на відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи в судове засіданняі не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чвином, провом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд виходив з неведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,1111 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:005:0048, розташованої у межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району Київської області /а.с. 11-12/.

11 квітня 2016 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала, а Агрофірма прийняла у строкове платне користування для сільськогосподарського використання належну ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди укладений строком на 10 років і у встановленому законом порядку зареєстрований Узинською міською державною нотаріальною конторою Білоцерківського районного нотаріального округу на підставі рішення державного реєстратора від 01.06.2016 року за № 29857566 /а.с.11-12/

Згідно п.37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

29.08.2017 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 11.04.2016 року, якою сторони, зокрема, продовжили строк оренди до 17 років /а.с. 13/.

Також, судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі відповідачки ОСОБА_1 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0048, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 11 квітня 2016 року. Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ Агрофірма «Матюші» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ТОВ «Матюші» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше.

Судом встановлено, що 02 березня 2018 року між відповідачами ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1111 га, розташовану у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :03:005:0048 /а.с.156/.

Договір оренди укладений строком на десять років і 15 березня 2018 року зареєстрований державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Судом встановлено, що укладений 11 квітня 2016 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 договір оренди землі було у встановленому законом порядку зареєстровано, однак наказом МЮ України № 729/5 від 15 березня 2018 року рішення державного реєстратора від 01.06.2016 року про реєстрацію права оренди за позивачем скасованов зв`язку з його незаконністю.

Наведене свідчить, про те, що скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, належну відповідачці ОСОБА_1 , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, така реєстрація не створює юридичних наслідків та не свідчить, що зареєстрований з порушенням закону договір оренди набув чинності, у відповідності до вимог ст. 125 ЗК України.

Зазначене підтверджується наданим суду наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року, згідно з яким державна реєстрація договорів оренди землі, що були укладені між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 , була скасована, як така що була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому доводи позивача в частині незаконності зазначеного наказу Міністерства юстиції України, з огляду на його оскарження в Окружному адміністративному суді м. Києва та в Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на момент розгляду справи зазначений наказ є чинним і відповідного судового рішення про його скасування суду не надано.

У відповідності до укладеного між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 договору оренди, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За умови відсутності здійснення державної реєстрації договору, як і за умови скасування незаконно проведеної реєстрації, зазначений договір оренди землі є таким, що не набрав чинності, а відтак ТОВ Агрофірма «Матюші» не набуло прав орендаря за таким договором.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 13 червня 2016 року у справі 6-643цс16, Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 532/384/16-ц та Постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 917/67/18.

Отже, наявність договору оренди землі, який не набув чинності, не свідчить про те, що його сторони набули прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору, а відтак не є перешкодою для власників земельних ділянок для укладення та державної реєстрації іншого договору оренди землі з іншим орендарем.

З Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що під час державної реєстрації права оренди за відповідачем на підставі оспорюваного договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», не існувала державна реєстрації договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші», оскільки остання була скасована раніше в цей же день (т.1 а.с. 20-22). З викладених вище підстав не підлягають задоволенню й позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди від 15 березня 2018 року.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, наданим доказам дав належну правову оцінку, правомірно визнав їх необґрунтованими та прийшов до правильного висновку про те, що укладенням та державною реєстрацією договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» права позивача на оренду спірної земельної ділянки порушені не були з огляду на їх відсутність як на момент укладення та реєстрації зазначених договорів, так і на момент пред`явлення позову.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та морального права й не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги в частині обов`язку суду надати оцінку законності зазначеного наказу Міністерства юстиції України в межах розгляду зазначеної справи, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що жодних вимог з приводу законності наказу Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року позивач не заявляв і суд не розглядав.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Танцюри Юлії Борисівни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повна постанова виготовлена 07 вересня 2020 року.

Головуючий

судді: