ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2087/20 Справа № 180/1719/19 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"- Трепшиної Катерини Олександрівни

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року про закриття провадження

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надалі АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі, представник позивача АТ "Державний ощадний банк України"- Трепшина К.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не вірно визначив предмет спору та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки даний позов заявлено з інших підстав, аніж в раніше поданому позові.

Учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції суд керувався положеннями ст. 255 ЦПК та виходив з того, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Постанова апеляційного суду Дніпропетровської області набрала законної сили 11 вересня 2018 року.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що оскаржувана ухвала суду про закриття провадження у цій справі є незаконною та необгрунтованою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Зі змісту судових рішень слідує, що у липні 2016 році ПАТ «Державний ощадний банк України» зверталося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами 04 квітня 2006 року у розмірі 453 565,60 грн., з яких: 69 475,56 грн. прострочена заборгованість за процентами, 220 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 5 500,00 грн. щомісячна комісія за кредитом, 38 062,38 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, та 120 527,66 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на те, що новий позов АТ «Державний ощадний банк України» у справі, яка переглядається, подано 04 вересня 2019 року, то стверджувати про єдиний спірний період за вимогами про стягнення заборгованості у двох справах, підстав немає. Тим більше, що і сума стягнення простроченої заборгованості, не є тотожною.

Однак, суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув та помилково дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Трепшиної Катерини Олександрівни - задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида