Провадження № 2-з/522/498/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши заяву позивачки про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції),

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.08.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі.

01.09.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 відповідно якої просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі: реєстрацію права власності, внесення змін до існуючого права власності, тощо, а також внесення змін до розділу, відкритого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відносно квартири АДРЕСА_1 та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем було придбано квартиру 05.11.2019 року з наступними параметрами: загальна площа 54,1 кв.м., житлова площа 4,1 кв.м. Одразу після придбання квартири ОСОБА_2 здійснив самочинну реконструкцію квартири шляхом приєднання до неї нежилого приміщення сараю, який був спільним майном співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.11.2019 року за ОСОБА_2 було зареєстроване державним реєстратором Мельник Т.І., Великодолинська селищна рада Овідіопольского району Одеської області, право власності на квартиру АДРЕСА_3 з наступними параметрами: загальна площа 68,1 кв.м. та житлова 34,1 кв.м. Підставою для збільшення площі квартири зазначено повідомлення, видане 02.12.2019 ПП «УКРЕЛТРАНС» та технічний паспорт від 02.12.2019, також виданий ПП «УКРЕЛТРАНС». Натомість таке повідомлення не могло бути підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки ОСОБА_2 була здійснена реконструкція квартири, відповідно, зміна загальної площі квартири є неможливою без прийняття в експлуатацію квартири після реконструкції у встановленому порядку. З наявних копій техпаспорту квартири АДРЕСА_1 вбачається, що збільшення загальної площі квартири відбулося саме за рахунок приєднання нового приміщення площею 14,0 кв.м., ніякої більше реконструкції не відбувалося.

На теперішній час ОСОБА_2 здійснюються будівельні роботи з реконструкції зазначеної квартири АДРЕСА_3 зі значним розширенням за рахунок території двору, надбудовою другого поверху та зовнішніх сходів на другий поверх. ОСОБА_2 здійснює реконструкцію без затвердженого проекту, не подав до Департаменту ДАБІ в Одеській області повідомлення або декларації про початок будівельних робіт, земельна ділянка, що є частиною двору будинку АДРЕСА_2 , знаходиться у комунальній власності та у встановленому порядку для будівництва не відводилася. На думку позивачки зазначене будівництво має всі ознаки самочинного будівництва.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подана позивачкою заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 . Позивачка зазначає, що незаконна реконструкція квартири відповідачем погіршує інсоляцію належної позивачці квартири АДРЕСА_4 та порушує протипожежні норми, відстань між внутрішньо-дворовими флігелями. У зв`язку з чим, позивачка звернулась до суду із позовом, відповідно якого просить привести до попереднього стану приміщення квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 .

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_5 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №18645 від 12.06.1997 року

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб частково, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами. Задовольняючи заяву частково, суд виходить з того, що вимога щодо забезпечення позову, а саме заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі: реєстрацію права власності, внесення змін до існуючого права власності, тощо, а також внесення змін до розділу, відкритого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відносно квартири АДРЕСА_1 є зайвою, оскільки у разі накладення арешту на нерухоме майно, вже сам по собі такий спосіб забезпечення позову є забороною вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна. У зв`язку з тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, суд дійшов висновку про задоволення заяви в цій частині.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом арешту майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ?я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції) задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04.09.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов