Справа № 723/5324/19
Провадження № 2/723/620/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Полішенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 посилаючись на те, що 19.02.2012 року між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 11687,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 03.12.2019 року виникла заборгованість в розмірі 11687,75 гривень, яка складається з наступного: 8188,51 гривень - заборгованість за кредитом; 5,37 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 20305,48 гривень заборгованість за пеню; 8929 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Враховуючи те, що у добровільному порядку відповідач повернути заборгованість відмовляється, позивач звернувся з даним позовом до суду з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду відзив, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити, відмовити відповідачу у заяві про застосування строків позовної давності за безпідставністю.

Відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому проти даного позову заперечив та заявив суду клопотання щодо застосування строку позовної давності щодо позову ПАТ КБ «Приват Банк», оскільки останні відносини між сторонами щодо зазначеного кредитного договору відбувались у кінці 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За правилами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

19.02.2012 року між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 11687,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 19.02.2012 року отримав у ПАТ КБ «Приват Банк» кредитну картку.

Як далі видно з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, останній платіж був здійснений відповідачем щодо кредитної картки 12.11.2013 року тобто, останні відносини між сторонами щодо зазначеного кредитного договору відбувались у листопаді 2013 року.

В той же час, згідно положень ст.ст. 256, 257 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у межах строку позовної давності, загальна тривалість якого встановлюється в три роки.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із даним позовом у грудні 2019 року, а матеріалах справи відсутні докази того чи направлялися листи-вимоги про сплату заборгованості банку відповідачу. Таким чином, останні відносини між сторонами щодо зазначеного кредитного договору відбувались у листопаді 2013 року, тобто сплин строку позовної давності є очевидним.

У відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Між тим, суд, дослідивши обставини та докази отримані від відповідача, із врахуванням всіх обставин на які посилався у своєму позові позивач, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Що стосується тверджень позивача викладених у відзиві від 15.06.2020 року, стосовно не пропуску АТ КБ «Приватбанк» позовної давності, то суд вважає їх недоведеними виходячи зі слідуючого.

Велика Палата Верховного суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р. дійшла висновку що у разі, якщо умови та правила надання банком кредиту, зокрема й умови про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів відповідач, підписчуючи заяву позичальника, а також те, що умови та правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі умови та правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору.

Відповідач зазначає, що йому не були надані та відповідно не були підписані всі умови з витягу по Договору приєднання на 94 сторінках, приведених позивачем в даній справі.

Представник позивача в свою чергу не надав суду доказів, які б підтверджували, що саме умови про збільшення позовної давності розумів відповідач підписуючи заяву позичальника.

Враховуючи обставини викладені вище суд вважає, що в задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» повинно бути відмовлено, у зв`язку із сплином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив відповідач, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

В даному випадку, сторона позивача не надала належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 253, 257, 261, 267, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 80, 141, 174-183, 184, суд,-

Р І Ш И В

Відмовити у задоволенні позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повний текст рішення виготовлений 01.09.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Суддя Сторожинецького районного суду Пташник А.М.