ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/84/20 Справа № 202/6813/17 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

18 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

питання щодо витребування доказів

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гунін Віктор Володимирович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко Ірина Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гунін Віктор Володимирович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко Ірина Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . За життя, ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 . Позивач, після смерті ОСОБА_5 , у шестимісячний строк звернувся до Шостої Дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом із цим, під час оформлення спадщини, позивачу стало відомо про наступні факти. Начебто, 20 лютого 2003 року ОСОБА_5 продав належну йому вищезазначену квартиру ОСОБА_2 , який, начебто, посвідчений приватним нотаріусом Гуніним В.В. та зареєстровано в реєстрі за №939, бланк ВАЕ №295130. Пізніше, 24 червня 2017 року, ОСОБА_2 продала спірну квартиру ОСОБА_3 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстровано в реєстрі за №588, бланк НМА №132070. 04 серпня 2017 року ОСОБА_3 продала спірну квартиру ОСОБА_4 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком О.О. та зареєстровано в реєстрі за №800, бланк НМЕ №674466. Станом на день подання позову, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Однак ОСОБА_5 проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом із позивачем до своєї смерті та свою квартиру нікому не продавав. Ніякі інші особи у квартирі не проживали та про наявність у них права власності на квартиру не заявляли.

Крім того, в листі Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 24 жовтня 2017 року, надісланого прокурору Дніпровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, щодо надання інформації про договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Гуніним В.В. та зареєстрований в реєстрі за №939, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зазначено наступне: згідно відомостей з реєстру нотаріальних дій та нарядів договорів відчуження квартир у справах приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна В.В. за вищезазначеними даними була вчинена інша дія від іншої особи; 20 лютого 2003 року був використаний нотаріусом реєстровий номер 339 реєстровий номер 939 був використаний 19 травня 2003 року. Також вищезазначена квартира станом на 31 грудня 2012 року в ДМБТІ Дніпроептровскьої обласної ради була зареєстрована за ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.ст.16,392,1216,1270,1296-1298 ЦК України просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Гуніним В.В. та зареєстрований в реєстрі за №939 та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року позов задовольнити частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25 лютого 2003 року серії ВАЕ №295130, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області Гуніним Віктором Володимировичем.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та ухвалити нове в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки доводів апеляційної скарги та сторін, виникла необхідність витребувати документи, що стосуються предмету доказування.

Керуючись ст. 84, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Витребувати у Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області нотаріальну справу щодо договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20 лютого 2003 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №939, бланк ВАЕ №295130.

Витребувати у Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену спадкову справу № 163/2017, заведену 15.03.2017 року після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До 09 березня 2020 року витребувані докази надати Дніпровському апеляційному суду (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу провадження № 22-ц/803/84/20.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко