Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 711/11121/18

провадження № 61-12703ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача.

Позов обґрунтовано тим, що 05 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та AT КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н. 09 жовтня 2013 року позивачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» та видано кредитну картку № НОМЕР_2 із початковим кредитним лімітом 1 500,00 грн, про що було зроблено автоматичну відмітку в системі банку відповідача про укладення угоди № SAMDN6331 з додатковими рахунками до угоди.

20 грудня 2014 року ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк» для отримання пенсії, про що зроблено автоматичну відмітку в системі банку відповідача про укладення угоди № SAMDNWFC5 з додатковими рахунками до угоди.

30 січня 2018 року близько 14 год 00 хв на бульварі Шевченка в центральній частині міста Черкаси, у нього було викрадено телефон «SAMSUNG G3», ІМЕІ НОМЕР_4 із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_5 . На момент викрадення телефону на його кредитній картці AT «Приватбанк» № НОМЕР_2 існувала заборгованість в сумі 1 863,34 грн.

До рахунків ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» був прикріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_5 , який був встановлений на викраденому телефоні. Також на цьому ж телефоні був встановлений мобільний додаток Приват24, яким він користувався. Цього ж дня, тобто, 30 січня 2018 року, він зателефонував на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» за номером 3700 та намагався заблокувати всі свої рахунки. Оператор банку підтвердила блокування вказаних карток та послуги Приват24, а також повідомила його про те, що 30 січня 2018 року з кредитною карткою № НОМЕР_2 були проведені фінансові операції, та з нього знято 39 539,16 грн. Крім того, шахраями замовлено за допомогою сервісу «Миттєва розстрочка» та отримано на вказаний картковий рахунок грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн. Також оператор банку повідомила, що саме в момент блокування його рахунків були спроби зняти з рахунку ці 18 000,00 грн, наданих за допомогою сервісу «Миттєва розстрочка». Вказані кошти в розмірі 18 000,00 грн так і залишились на рахунку позивача після блокування рахунків, і саме за рахунок них була частково погашена створена шахраями кредитна заборгованість перед банком (39 539,16 грн - 18 000,00 грн = 21 539,16 грн), яка після проведення вказаних операцій становила 21 539,16 грн.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 в AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 вбачається, що невідомою особою з його картки проведені ряд операцій по зняттю готівки на загальну суму 39 524,16 грн. Такі операції по зняттю грошей з картки були проведено за допомогою послуги авторизованої системи Приват 24 «Знаття готівки в банкоматі» без картки за допомогою авторизації за фінансовим номером телефону». При цьому, всі його банківські картки AT КБ «ПриватБанк» знаходились у позивача і він користувався ними відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

Позивачем зазначено, що оскільки він вказаних Правил не порушував, пін-коди та іншу особову інформацію стосовно зазначених платіжних карт нікому не передавав, у телефоні цю інформацію також не зберігав, вважав, що злочинець, який викрав його телефон, зламав його пароль для доступу до особистого акаунту Приват24, тому отримав доступ до його банківських рахунків, з яких викрав кредитні кошти.

31 січня 2018 року після 09 год 00 хв ОСОБА_1 звернувся до відділення AT КБ «Приватбанк», яке розташоване по бул. Шевченка в м. Черкаси, та повідомив спеціалісту з обслуговування клієнтів про ситуацію, яка сталася.

В цей же день, 31 січня 2018 року у зв`язку з викраденням телефону та вчинення із його використанням шахрайських дій з його банківськими рахунками в AT КБ «Приватбанк», він звернувся із заявою про вчинений злочин до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, відомості по якій були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000799 та кваліфікацією за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Також 31 січня 2018 року він звернувся до сервісного центру мобільного оператора «Київстар», де відновив свою втрачену сім-картку. Із деталізації по локальним та роумінговим дзвінкам по його викраденому номеру оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 вбачається, що невідомою особою, вже після викрадення його телефону, із викраденого номеру були здійснені декілька дзвінків, а саме: 30 січня 2018 року о 18 год 25 хв та о 21 год 20 хв по номеру «3700», який є офіційним номером AT КБ «Приватбанк». Що може свідчити про те, що під час цих дзвінків шахраями було отримано доступ до його банківських рахунків, оскільки саме в цей час здійснені перші шахрайські транзакції з його рахунками в AT КБ «Приватбанк».

Тому, на думку позивача, у зв`язку зі злочинною недбалістю та незабезпеченням AT КБ «Приватбанк» належної безпеки його особистих даних, вказаний банк надав можливість шахраям 30 січня 2018 року зняти з його рахунків кошти на загальну суму 39 524,16 грн.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказував, що на даний час триває досудове розслідування по факту шахрайських дій з його банківськими рахунками в AT КБ «Приватбанк» з використанням його викраденого мобільного телефону, в ході якого підтверджено факт викрадення у нього 30 січня 2018 року телефону «SAMSUNG G3», ІМЕІ НОМЕР_4 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 і сім-карткою іншого мобільного оператора з номером НОМЕР_7 та подальшого вчинення з використанням вказаного мобільного телефону шахрайських дій щодо його банківських рахунків в AT КБ «Приватбанк», в результаті чого невстановленими особами було привласнено грошові кошти на загальну суму 39 524,16 грн.

З інформації, наданої AT КБ «Приватбанк» вбачається, що рух коштів по рахунках позивача в АТ КБ «Приватбанк» 30 січня 2018 року (після викрадення мобільного телефону позивача) відбувався наступним чином: в Приват-24 шахраями було здійснено перекази із кредитної картки № НОМЕР_2 на картку № НОМЕР_8 кредитних коштів банку в сумі 30 000,00 грн і 8 000,00 грн. В подальшому через мережу банкоматів кредитні кошти в розмірі 39 539,16 грн несанкціоновано списано та знято з його карткових рахунків. Таким чином, після виконання вказаних операцій борг перед банком кредитній картці № НОМЕР_2 становив 41 387,50 грн, сума якого виникла при додаванні 39 539,16 грн, які було знято шахраями та 1 863,34 грн - його (позивача) заборгованості, яка виникла до викрадення мобільного телефону.

Крім того, в цей же час невідома особа, з використанням його карткового рахунку № НОМЕР_2 та пін-коду, що був змінений без його відому, скористалася сервісом «Миттєва розстрочка» на суму 18 000,00 грн, але вказані кошти так і залишилися на його картковому рахунку після блокування рахунків, і саме за рахунок них була частково погашена створена шахраями заборгованість перед банком, в зв`язку з чим залишок заборгованості складає 23 382,50 грн.

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 погасив заборгованість в сумі 1 863,34 грн по його кредитній картці AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка існувала до вчинення шахрайських дій з його банківськими рахунками в AT КБ «Приватбанк» 30 січня 2018 року. Тому з урахуванням цієї сплати заборгованість складала 21 519,16 грн.

Згідно даних довідки, виданої AT КБ «ПриватБанк» від 19 грудня 2019 року № 8GCDCG39CF9MOU62, розмір кредитної заборгованості станом на 19 грудня 2018 року становить 74 215,57 грн, яка складається з наступного: 21 519,16 грн - тіло кредиту; 11 681,09 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 16 866,52 грн - заборгованість за пенею; 24 148,80 грн - платежі за послугою «Миттєва розстрочка».

ОСОБА_1 з метою досудового вирішення спору неодноразово звертався до відповідача з заявами про відновлення балансу на його рахунках, який був до вчинення з ними шахрайських дій, а також про зупинення нарахування відсотків та пені за користування кредитними коштами, якими він насправді не користувався, однак відповідач жодних дій для відновлення його законних прав не вжив.

З урахуванням викладеного, позивач просив зобов`язати AT КБ «Приватбанк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками за угодою від 09 жовтня 2013 року № SAMDN6331 відповідно до Договору від 05 листопада 2010 року № б/н в AT КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 відсотків, пені, щомісячних платежів за послугою «Миттєва розстрочка» та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) 30 січня 2018 року. Зобов`язати AT КБ «Приватбанк» скасувати нараховані в період з 30 січня 2018 року по день винесення рішення суду за рахунком № НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками угодою від 09 жовтня 2013 року № SAMDN6331 відповідно до договору від 05 листопада 2010 року № б/н в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 , відсотків, пені, щомісячних платежів за послугою «Миттєва розстрочка» та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом що утворився внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) 30 січня 2018 року. Зобов`язати AT КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками за угодою від 09 жовтня 2013 року № SAMDN6331 відповідно до договору від 05 листопада 2010 року № б/н в AT КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 30 січня 2018 року, тобто станом 29 січня 2018 року, врахувавши внесену позивачем плату на суму 1 863,34 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками згідно угоди від 09 жовтня 2013 року № SAMDN6331 в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 по відсотках, пені, щомісячних платежах за послугою «Миттєва розстрочка» та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 30 січня 2018 року. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди від 09 жовтня 2013 року № SAMDN46331 до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 30 січня 2018 року, тобто станом на 29 січня 2018 року, врахувавши внесену позивачем плату на суму 1 863,34 грн в рахунок погашення боргу по картковому рахунку № НОМЕР_1 .

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» скасувати нараховані ОСОБА_1 по картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди від 09 жовтня 2013 року № SAMDN46331, починаючи з 30 січня 2018 року відсотки, пені, щомісячних платежах за послугою «Миттєва розстрочка» та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 30 січня 2018 року. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2 114,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, дійшовши висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Постановою Черкаського апеляційного від 23 липня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Апеляційний суд мотивував рішення тим, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки такий не відповідає обставинам справи та зібраним у справі доказам. Відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції керувався тим, що наявність кримінального провадження, у силу презумпції невинуватості, до винесення вироку не може бути підставою для звільнення користувача картки від обов`язку належного виконання Умов та Правил про надання банківських послу у випадку настання певних обставин, передбачених ними.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного від 23 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема такими підставами є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 336/6368/14-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 673/1132/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі доказів, які були подані банком лише до апеляційного суду, без належного обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку. Також вважає, що його було позбавлено висловити свою позицію та спростувати такі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2020 року.

Витребувати з Придніпровського районного суду м. Черкаси матеріали вищезазначеної цивільної справи № 711/11121/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик