провадження №2/279/1171/20
Справа № 279/2407/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Петрук О.І. ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Коростенської міської ради , третя особа Коростенська міська державна нотаріальна контора , про усунення перешкод у користуванні майном ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом припинення обтяження - заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3062289 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 квітня 2006 року Коростенською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Облкомунбанку №87 від 31.03.1954 накладено обтяження на будинок АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був придбаний ним на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 1987 року і посвідчений нотаріально. В даний час виникла необхідність у відчуженні спірного будинку, але згідно відомостей Державного реєстру на нього накладено заборону.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі .

Представник відповідача та третьої особи в засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд приходить до наступного.

20 липня 1987 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ОСОБА_1 став власником будинку АДРЕСА_2 . В даний час у нього виникла необхідність у відчуженні вказаного будинку. Проте, йому стало відомо, що на вказаний будинок накладена заборона ще в 1954 році за повідомленням Облкомунбанку.

Згідно довідки арешт накладено на майно ОСОБА_2 , який на той час (1954 рік) був власником спірного будинку(а. с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Матеріали справи свідчать, що позивач є власником спірного будинку

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Згідно з ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1-2ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК ).

Оскільки в 2000 році вперше було запроваджено електронну базу заборон та арештів, то автоматично накладена в 1954 році заборона на будинок позивача була внесена до вказаної бази. В 2006 році було запроваджено нову електронну базу даних - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, до якої автоматично було перенесено всі записи із старого реєстру під назвою «Феміда».

За правилами п.5 глави 15 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду.

Згідно ст. Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником для зняття обтяження є власник, інший право набувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ним особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни, або припинення права власності та інших речових прав.

В зв`язку з такими обставинами суд вважає, що право власності позивача порушено, а тому його позовні вимоги задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст.321, 319 ЦК України , - суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні майном шляхом припинення обтяження - заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3062289 на житловий будинок по АДРЕСА_2 , яка зареєстрована 05.04.2006 року Коростенською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Облкомунбанку №87 від 31.03.1954, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 3062289 від 05.04.2006.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя Коваленко В.П.