Справа № 182/8824/19
Провадження № 2/0182/317/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лошкарівської сільської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на наступне майно:

- земельну ділянку, площею 2,000 га., за кадастровим № :01:006:0361, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 184805 від 26.10.2005 року;

- Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.010 га., за кадастровим №:01:006:0200, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка була успадкована ОСОБА_3 , але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія I -ДП № 054967, виданого, згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11.07.2002 року;

- Ѕ частину земельної ділянки площею 5.860 га за кадастровим № :01:003:0688, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка була успадкована ОСОБА_3 але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р 1 № НОМЕР_1 , виданого згідно рішення ХХIII скликання Лошкарівської сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28.09.2000 року.

На випадок своєї смерті батько заповіту не залишив. Єдиними спадкоємцями належного йому майна за законом є вони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - його діти. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом у нього немає. Для оформлення своїх спадкових прав в 2011 році до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ним, ОСОБА_1 , була подана заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, в своїй заяві він повідомив нотаріуса про іншого спадкоємця за законом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є його братом та сином померлого спадкодавця. В подальшому постановою державного нотаріуса від 07.11.2019 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Для вирішення цього питання Друга Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала їм звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 , вони як спадкоємці за законом, не мали можливості надати відповідні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності їх батька на ці земельні ділянки через наступне. За життя ОСОБА_3 , їх батьком, було прийнято спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , але батько не встиг її належним чином оформити та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом. ОСОБА_4 доводилась рідною матір`ю їх батькові ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 їх бабуся померла. До дня своєї смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею за вказаною адресою проживав ї їх батько ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5.010 га., за кадастровим № :01:006:0200, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 054967, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11.07.2002 року та земельної ділянки, площею 5.860 га., за кадастровим № :01:003:0688, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 134182, виданого, згідно рішення ХХIII скликання Лошкарівської сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28.09.2000 року. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За своє життя на випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними побудовами та все інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Заповіт складено ОСОБА_4 24.02.2000 року та посвідчено секретарем виконкому Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Опалатенко Л.М. (копія заповіту додається). Відповідно до заповіту, їх батько та його рідна сестра ОСОБА_5 є єдиними спадкоємцями померлої. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом вона не мала. ОСОБА_5 , згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 20.02.2018 року, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 поновила та подала заяву до нотаріальної контори щодо її оформлення. Згідно виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.2018 року, реєстровий № 1-772, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.2018 року, реєстровий № 1-774, за ОСОБА_5 , визнано право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.8600 га, за кадастровим № :01:003:0688, та право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.010 га, за кадастровим № :01:006:0200, які розташовані на території Лошкарівської сільської ради. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно підтверджується витягом з реєстру речових прав від 08.06.2018 року за № 126935839 та від 08.06.2018 року за № 126925161. Інша частина спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , у вигляді Ѕ частини земельної ділянки, площею 5.8600 га., та Ѕ частини земельної ділянки, площею 5.010 га, що залишились невиданими при отриманні свідоцтва ОСОБА_5 , була успадкована їх батьком ОСОБА_3 . Він як спадкоємець, визначений заповітом, який постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Прийнявши спадщину, ОСОБА_3 за своє життя належним чином її не оформив та відповідне свідоцтво не отримав. Саме тому до нотаріальної контори нами не було надано правовстановлюючого документу на це майно, яке ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_4 . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті ОСОБА_3 спадщина ними була прийнята. У встановлений законом строк він, ОСОБА_1 , подав відповідну заяву до нотаріальної контори, а він, ОСОБА_2 як неповнолітня особа (на той час), вважається таким, що її прийняв (згідно ст.1268 -1269 Цивільного кодексу України). Єдиними спадкоємцями належного батькові майна за законом є вони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - його діти. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. За ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації .На даний час у них виникла необхідність в оформленні спадщини, яка фактично була прийнята їх батьком та іншого майна, яке належало йому, а саме: земельної ділянки, площею 2.000 га, за кадастровим № :01:006:0361, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лошкарівської сільської ради. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. У зв`язку з чим вимушені звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.125, 126), представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.124).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів о справі ОСОБА_3 (а.с.9), який до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23). Після його смерті відкрилась спадщина на наступне майно:

- земельну ділянку, площею 2,000 га., за кадастровим № :01:006:0361, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 184805 від 26.10.2005 року (а.с.27);

- Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.010 га., за кадастровим №:01:006:0200, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка була успадкована ОСОБА_3 , але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія I -ДП № 054967, виданого, згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11.07.2002 року (а.с.29-33);

- Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.860 га., за кадастровим №:01:003:0688, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка була успадкована ОСОБА_3 але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р 1 № НОМЕР_1 , виданого згідно рішення ХХIII скликання Лошкарівської сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28.09.2000 року (а.с.34-39).

На випадок своєї смерті батько позивачів заповіту не залишив. Єдиними спадкоємцями належного йому майна за законом є його діти (а.с.11-12) - позивачі по справі.

Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. Для оформлення своїх спадкових прав в 2011 році до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори позивач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса від 07.11.2019 року позивачам по справі було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.22) і запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За життя ОСОБА_3 було фактично прийнято спадщину, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_4 (а.с.8), але не оформлено належним чином. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5.010 га., за кадастровим № :01:006:0200, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 054967, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11.07.2002 року та земельної ділянки, площею 5.860 га., за кадастровим № :01:003:0688, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 134182, виданого, згідно рішення ХХIII скликання Лошкарівської сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28.09.2000 року.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено судом, за своє життя на випадок своєї смерті, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами та все інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, спадкодавиця заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.14). Заповіт складено ОСОБА_4 24.02.2000 року та посвідчено секретарем виконкому Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 Л.М. Відповідно до заповіту, батько позивачів та їх рідна тітка ОСОБА_5 були єдиними спадкоємцями померлої. ОСОБА_5 , згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду від 20.02.2018 року, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 поновила та подала заяву до нотаріальної контори щодо її оформлення (а.с.15-17). Згідно виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.2018 року, реєстровий № 1-772 (а.с.19), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.2018 року, реєстровий № 1-774 (а.с.18), за ОСОБА_5 , визнано право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.8600 га, за кадастровим № :01:003:0688, та право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.010 га, за кадастровим № :01:006:0200, які розташовані на території Лошкарівської сільської ради. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно підтверджується витягом з реєстру речових прав від 08.06.2018 року за № 126935839 та від 08.06.2018 року за № 126925161. Інша частина спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , у вигляді Ѕ частини земельної ділянки, площею 5.8600 га., та Ѕ частини земельної ділянки, площею 5.010 га, що залишились невиданими при отриманні свідоцтва ОСОБА_5 , була фактично успадкована спадкодавцем ОСОБА_3 . Однак, прийнявши спадщину, ОСОБА_3 за своє життя належним чином її не оформив та відповідне свідоцтво не отримав. Саме тому до нотаріальної контори позивачами по справі не було надано правовстановлюючого документу на майно, яке ОСОБА_3 фактично успадкував після смерті матері ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 спадщина була прийнята його синами - позивачами по справі. У встановлений законом строк ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, а ОСОБА_2 як неповнолітня особа (на той час) вважається таким, що її прийняв, згідно ст.1268-1269 ЦК України.

За ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

На даний час у позивачів по справі виникла необхідність в оформленні спадщини, яка фактично була прийнята їх батьком, та іншого майна, яке належало йому, а саме: земельної ділянки, площею 2.000 га, за кадастровим № :01:006:0361, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лошкарівської сільської ради. Тому суд вбачає, що позивачі по справі вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадку після смерті спадкодавця і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.860 га, за кадастровим № :01:003:0688, наданої для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, та фактично успадкована ОСОБА_3 (але не оформлена належним чином) після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р НОМЕР_2 , виданого згідно рішення ХХIII скликання Лошкарівської сільської ради народних депутатів № 107/3 від 28.09.2000 року), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 5.010 га, за кадастровим №:01:006:0200, наданої для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка була фактично успадкована ОСОБА_3 (але не оформлена належним чином) після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія I -ДП № 054967, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 260-р від 11.07.2002 року), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (по Ѕ частині кожному) право власності на земельну ділянку, площею 2,000 га, за кадастровим № :01:006:0361, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 184805 від 26.10.2005 року), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал