Справа №638/3792/20
Провадження № 2/638/3000/20
У Х В А Л А

02 вересня 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвіра Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Харкова Цвіри Д.М. від розгляду цивільної справи №638/3792/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

01.09.2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді від розгляду даної цивільної справи. Заява мотивована тим, що дії суду, які полягають у систематичному порушенні судді Цвіри Д.М. встановлених процесуальних строків, задля досягнення своїх особистих цілей, введення в оману учасників справи, зокрема позивача щодо дійсних причин призначення справи з порушенням процесуальних строків, а також наявності зацікавленості судді в результаті розгляду справи.

Приписами ч.7 ст. 40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п.5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а також наведені позивачем підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки судове засідання у справі призначено на 01.09.2020 року, а заява про відвід судді надійшла 01.09.2020 року, та розглянута суддею Цвірою Д.М., яка дійшла висновку, про відсутність підстав для відводу, то відповідно до вимог чинного ЦПК України відсутні підстави для передачі заяви для розгляду іншому судді, оскільки відвід заявлений не в порядку абзацу 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Харкова Цвіри Д.М. від розгляду цивільної справи №638/3792/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Цвіра