КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2643/20
Провадження № 2/552/953/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2020 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Миронець О.К.

за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пархоменко А.О.

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору № б/н від 19.06.2012 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 135170,81 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Крім того, відповідач вказує на те, що оплата в сумі 600 гривень в жовтня 2017 року не є оплатою за кредит, а це кошти, які вона отримала на картку до професійного свята, які банк самостійно зарахував як оплату за кредит.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача та її представника приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між сторонами 19.06.2012 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає троку дії картки.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені умовами договору.

Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_1 кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує.

Тому 12.06.2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідач частково виконує умови договору, станом на 31.03.2020 року заборгованість за кредитним договором складає 698,66 грн.

Пред`являючи позов, банк прохав стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі 134472,15 грн. за період з 19.06.2012 року по 23.01.2020 року.

Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 19.06.2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ні довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. Отже, вимоги про стягнення відсотків не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Отже, враховуючи те, що строк дії картки закінчився в травні 2016 року та строк вимоги настав в травні 2016 року, а позов пред`явлений в червні 2020 року, строк на звернення до суду з позовом пропущений.

Враховуючи, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду в задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.257 ЦК, ст. 141, 263 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду і через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄРДПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_1 , МОФ 305299).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складений та підписаний 07.09.2020 року.

Суддя О.К. Миронець