Справа № 2-872/13
УХВАЛА

про відновлення втраченого судового провадження

07 вересня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове Луганської області матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-872/13 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-872/13 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я.

В заяві представник заявника адвокат Грінченко В.М. зазначає, що у провадженні Ленінського районного суду м. Луганська знаходилась цивільна справа № 2-872/13 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я. 29 березня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Луганська Луганської області позов було задоволено в повному обсязі. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Луганськ. Відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для подальшого отримання у суді копії виконавчого листа по справі № 2-872/13. Просить суд відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-872/13 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Грінченко В.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляд справи повідомлені належним чином, в заяві про відновлення втраченого судового провадження прохали проводити розгляд справи за їх відсутності (а.с.1, з.б.).

Публічне акціонерне товариство «Глорія Джинс» уповноваженого представника до суду не направили, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від них не надходило (а.с. 13-14).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Як передбачено ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 490 ЦПК України).

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська.

Згідно довідки заступника керівника апарату Сватівського районного суду Луганської області, будь-які матеріали судової справи № 2-872/13 року за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, як і сама судова справа, після розгляду не була передана Ленінським районним судом міста Луганська до архіву Сватівського районного суду Луганської області (а.с.19).

У зв`язку з початком проведення АТО, судова справа залишилася на тимчасово окупованій території України.

Відповідно ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Таким чином, суд має вживати всіх можливих заходів для витребування необхідних документів, матеріалів, допиту свідків тощо, навіть за відсутності відповідних клопотань заявника. Це також випливає з висновків ВССУ у справі № 6-51905св12, де в ухвалі від 12 червня 2013 року зазначено, що для вирішення питання про відновлення провадження суддя повинен був вжити всіх заходів для витребування інших (крім тих, які були подані заявником) необхідних документів, у тому числі витребування документів із справ, які були виділені в окреме провадження.

В узагальненні практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО від 01.01.2017 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних i кримінальних справ звернено увагу, що в такій категорії справ суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК (в редакції 2004 р.) має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР).

Згідно АСДС Д-3 Ленінського районного суду міста Луганська, яка закріплена за Сватівським районним судом Луганської області, розпочала роботу в судах з 01.01.2011 та працює до теперішнього часу, по цивільній справі № 2-872/13 міститься рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 29 березня 2013 року про стягнення з ПАТ «Глорія Джинс» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я.

Враховуючи викладене, з урахуванням зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження підлягає задоволенню в частині відновлення судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-872/13 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я в частині рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 29 березня 2013 року, а саме:

Справа №2- 872

2013 рік

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2013 року Ленінський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого-судді Бугери О.В.,

при секретарі Тихенькій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Глорія Джинс» про стягнення матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із відповідним позовом 28.11.2012 року та просила суд стягнути з відповідача на її користь в якості відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за ОСОБА_2 за період з 01.11.2011 року по 31.10.2012 року кошти в сумі 12914 гривень. Також просила зобов`язати відповідача здійснювати щомісячні платежі на її користь не менше мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на конкретний період часу в якості відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за ОСОБА_2 .. В ході розгляду справи позивач вимоги позову щодо стягнення витрат на спеціальний медичний догляд уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь за період з 01.11.2011 року по 31.10.2012 року кошти в сумі 16313 гривень.

В обґрунтування посилалась на те що її донька, яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди стала інвалідом 1 групи потребує постійної сторонньої допомоги та медичного догляду. Відповідні відшкодування здійснювались на підставі рішення суду відповідачем, а відшкодування витрат та спеціальний медичний догляд здійснювалось в добровільному порядку. Але з 01.11.2011 року відповідачем не сплачується відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд в розмірі мінімальної заробітної плати не зважаючи на її звернення. Вважала, що потреба в спеціальному медичному догляді передбачена довідкою ВКК, строк дії якої визначено постійно. Не погоджувалась із відмовою відповідача з посиланням на відсутність у висновку експертизи необхідності у здійсненні спеціального медичного догляду, оскільки було застосовано термін медичний догляд, а відповідно до вимог Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року включає в себе декілька елементів, постійний сторонній догляд, побутовий догляд, спеціальний медичний догляд (масажі, уколи, т.п.). Спеціальний медичний догляд це догляд, яким забезпечуються інваліди у стані вираженого ступеню тяжкості, функціональними порушеннями в організмі, викликані профзахворюваннями або травмою, які призвели до того, що значно знижено життєдіяльність, які потребують постійних спеціальних медичних процедур, маніпуляцій. Тому на думку позивача зазначені обставини знайшли своє підтвердження у висновку судово-медичної експертизи №217/69. Також зазначала, що щоденна многоразова процедура зондового (ентерльного) кормління, що застосовується до її доньки це специфічна медична маніпуляція, навіть в рамках перебування у стаціонарі. Також зазначала, що є безпідставним посилання на відсутність у неї спеціальної кваліфікації, оскільки відповідно до вимог пленуму зазначені витрати відшкодовуються незалежно від того ким цей догляд здійснюється.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи, посилалась на те, що ними проводиться оплата медичних послуг відповідно до наданих позивачем квитанцій, чеків, сплачуються щомісячні платежі відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Луганська від 27.03.2009 року. Зазначала, що цим рішенням не було вирішено питання щодо відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за ОСОБА_2 .. У висновках експертизи немає доказів на підтвердження потреби ОСОБА_2 в спеціальних методах медичного догляду. На думку відповідача позивач не надавала суду відповідних доказів, які б свідчили про наявність у неї певної кваліфікації щодо здійснення спеціального медичного догляду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 13.08.1990 року внаслідок ДТП, що сталося з вини водія ОСОБА_3 , що керував належним відповідачу автомобілем був смертельно травмований чоловік позивача та отримала тяжкі тілесні ушкодження малолітня на той момент донька позивача - ОСОБА_4 , 1983 року народження.

ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 26.10.2005 року позивач призначена опікуном ОСОБА_2 ..

З моменту отримання травми та до дня розгляду справи стан здоров`я ОСОБА_2 залишається вкрай тяжким. ОСОБА_2 має потребу і лікуванні, спеціальному медичному та простому догляді, протезуванні, додатковому харчуванні та інше. Необхідність у виплатах визначається висновками МСЕК та висновком судово-медичної експертизи.

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 27.03.2009 року по справі №2-247/08 було задоволено в повному обсязі уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Глорія Джинс» про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я. Стягнуто з ВАТ «Глорія Джинс» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 в сумі 39476 гривень 49 копійок, відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою працездатності ОСОБА_2 за період часу з 17.09.1997 року по 01.08.2007 року в сумі 21038,0 гривень, а також зобов`язано ВАТ «Глорія Джинс» в якості відшкодування втрати працездатності ОСОБА_5 сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячні платежі, в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на конкретний період часу, а також зобов`язано ВАТ «Глорія Джинс» в якості відшкодування витрат на сторонній догляд ОСОБА_5 сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячні платежі в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на конкретний період часу.

Відповідно до вимог ст. 462 ЦК УРСР 1963 року, в разі ушкодження здоров`я неповнолітнього, який не досяг п`ятнадцяти років (учні вісімнадцяти років) і не має заробітку на час заподіяння шкоди, організація або громадянин, відповідальні за шкоду, зобов`язані відшкодувати необхідні витрати, пов`язані з ушкодженням здоров`я потерпілого (лікування, протезування, сторонній догляд тощо). Статтею 465 ЦК УРСР 1963 року, відшкодування за шкоду, пов`язану з зменшенням працездатності потерпілого, а також за шкоду, пов`язану з смертю, провадиться щомісячними платежами.

Відповідно до вимог ст. 466 ЦК УРСР 1963 року вимога про збільшення або зменшення розміру одержуваного потерпілим відшкодування шкоди на підставах, передбачених у статтях 463 і 464 цього Кодексу, пред`являється до правонаступника або відповідно до організацій, зазначених у частині третій цієї статті, або відповідно правонаступником юридичної особи чи організаціями, зазначеними в частині третій цієї статті, які провадять відшкодування за заподіяну шкоду. Зазначена норма кореспондує із ст. 1205 ЦК України. Як встановлено судовим рішенням правонаступником ЗАТ «Луганська швейна фабрика «Стиль» є ВАТ «Глорія Джинс».

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Відповідно до вимог п.18 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року встановлення групи інвалідності потерпілих, причини і часу її виникнення провадиться в усіх випадках медико-соціальними експертними комісіями - МСЕК. Ступінь втрати професійної працездатності (у процентах), потребу в додаткових видах допомоги визначають: МСЕК - якщо шкода була заподіяна у зв`язку з виконанням працівником трудових обов`язків (в тому числі на шляху до роботи і з роботи); судово-медичною експертизою - в решті випадків.

Відповідно до вимог п.19 зазначеної Постанови додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК України. В тому числі розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров`я у зв`язку з виконанням трудових обов`язків визначається МСЕК, а в інших випадках - судово-медичною експертизою) і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється;

Тобто, спеціальний медичний догляд це догляд, яким забезпечуються інваліди у стані вираженого ступеню тяжкості, функціональними порушеннями в організмі, викликані профзахворюваннями або травмою, які призвели до того, що значно знижено життєдіяльність, які потребують постійних спеціальних медичних процедур, маніпуляцій, що фактично визначено відповідно до висновку судово-медичної експертизи №217/69, яка була проведена в рамках цивільної справи №2-247/2008 рік та в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Також суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача, що для надання спеціального медичного догляду є необхідним отримання доказів наявності відповідної кваліфікації, оскільки якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, як в даному випадку, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється. Тривалий час з моменту аварії такий догляд здійснює мати потерпілої позивач у справі, тобто понад 20 років.

Оскільки стороною відповідача сплачувалось позивачу добровільно до 01.11.2011 року витрати на спеціальний медичний догляд, а за період з 01.11.2011 року зазначені витрати не оплачувались суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з ПАТ «Глорія Джинс» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за період з 01.11.2012 року по 31.01.2013 року 16313 гривень, з наведеного позивачем розрахунку виходячи із встановленого на момент виплати розміру мінімальної заробітної плати. Судом було досліджено надані позивачем копії заяв на адресу відповідача від 21.03.2012 року, 05.06.2012 року щодо виплати витрат на спеціальний медичний догляд в розмірі мінімальної заробітної плати в період з 01.11.2011 року.

Як вбачається з відповіді від 21.01.2012 року у виплаті відповідної суми було відмовлено, оскільки рішенням Ленінського райсуду м. Луганська від 27.03.2009 року це не було передбачено.

Окрім того, враховуючи положення ст. 1195 ЦК України суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності визначення суми відшкодування в розмірі мінімальної заробітної плати. Оскільки відшкодування додаткових витрати, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо та у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов`язання сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячні платежі в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на конкретний період часу в якості відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2013 року підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки при подачі позову позивача звільнена від його сплати, а саме 1% від суми задоволеного позову в розмірі 16313 гривень, що складає 163,13 гривні та за вимоги про зобов`язання проводити щомісячні виплати із розрахунку 0,2 мін з/пл., що дорівнює 229, 40 гривні, а всього 392,53 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1195, 1202, 1200, 1205 ЦК України, ст. 462, 465 ЦК УРСР, 1963 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Глорія Джинс» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за період з 01.11.2012 року по 31.01.2013 року 16313 /шістнадцять тисяч триста тринадцять/ гривень.

Зобов`язати ПАТ «Глорія Джинс» сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячні платежі в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на конкретний період часу в якості відшкодування витрат на спеціальний медичний догляд за ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2013 року.

Стягнути з ПАТ «Глорія Джинс» на користь держави судовий збір в сумі 392 гривні 53 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: суддя О.В.Бугера

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, передбачених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя А.С. Река