СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-ві/759/16/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Бабич Н.Д., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ул`яновської О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновської О.В.перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

18.08.2020 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ул`яновської О.В. з посиланням на сумніви неупередженості.

19.08.2020 року ухвалою суду Святошинського районного суду м. Києва дану заяву визнано необґрунтованою, та заяву про відвід передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно автоматизованого авторозподулу справ між суддями Святошинського районного суду м. Києва від від 07.09.2020 року, заяву про відвід було розподілено судді Бабич Н.Д.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КПК України.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Да нії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ул`яновської О.В., як підстави для відводу, не знайшли належного підтвердження обгрунтованими доказами та не можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Суддя вважає заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ул`яновської О.В. у зазначеній цивільній справі, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 37, 40, 259 - 261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ул`яновської О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування шкодивідмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Бабич