_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1665/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

cудді Пучкової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Міська страхова компанія», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив стягнути на його користь солідарно з ПрАТ «Міська страхова компанія» та Моторного (транспортного) страхового бюро України вартість страхового відшкодування у розмірі 9074, 65 грн., моральної шкоди у розмірі 5000 грн., та вартість експертного дослідження у розмірі 1000 грн., посилаючись на те, що 25.05.2012 року о 16.00 год., на розі вул. М. Жукова і вул. Левітана, у м. Одесі ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Камаз, д/н НОМЕР_1 , не врахувавши дорожню обстановку, не вибравши безпечну швидкість руху, скоїв наїзд на зупинившийся попереду транспортний засіб марки ЗАЗ, д/н НОМЕР_2 , який кинуло вперед, в результаті чого він скоїв наїзд на транспортний засіб марки «Ford» в наслідок чого всі транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року до участі у справі було залучено в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просить справу розглядати за його відсутності та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що МТСБУ не має повноважень здійснити виплату відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним ПАТ «Міська страхова компанія» до отримання інформації про визнання банкрутом або ліквідації. Представник відповідача ПрАТ «Міська страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні докази, матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що, 25.05.2012 року о 16.00 год., на розі вул. М. Жукова та вул. Левітана, у м. Одесі, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Камаз», д/н НОМЕР_1 , не врахувавши дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, скоїв наїзд на зупинившийся попереду транспортний засіб марки «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 , який кинуло вперед, в результаті чого він скоїв наїзд на транспортний засіб марки «Ford», під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого всі транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.06.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

05.01.2012 року між власником транспортного засобу «Камаз», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ПрАТ «Міська страхова компанія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

19.07.2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Міська страхова компанія» з вимогою виплатити страхове відшкодування.

Згідно з експертним дослідженням № 18 від 24.07.2012 року розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, складає 9074 грн., 65 коп.

Вартість за проведення експертного дослідження № 18 від 24.07.2012 року про розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, становить 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 1702 від 20.07.2012 року.

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб ПрАТ «Міська страхова компанія» 31.10.2017 року перебуває в стані припинення на підставі Господарського суду Донецької області від 17.10.2017 року.

Відповідно до ст. 52 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку припинення страховиком діяльності, пов`язаної з укладенням договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів, обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки, для виконання яких у страховика,який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди, не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі, й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання, згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому, відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Отже, на підставі викладеного, у відшкодуванні моральної шкоди МТСБУ позивачеві слід відмовити, оскільки, відповідно до постанови Овідіопольського районного суду м. Одеси від 25.06.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адмінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КАС України, отже позивачеві завдано моральної шкоди внаслідок вчиненим ОСОБА_3 адміністративного правопорушенням.

Враховуючи, що розмір матеріальних збитків доведений експертним дослідженням, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача МТСБУ на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, що заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 9074 грн. 65 коп. та 1000 грн. витрат, що понесені позивачем у зв`язку з оплатою вартості експертного дослідження пошкодженого автомобіля.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача МТСБУ підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 386, 1166, 1187, ЦК України, ст.ст. 10-3, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Міська страхова компанія», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України, код за , яке знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відшкодування матеріальної шкоди, у розмірі 9074 (дев`ять тисяч сімдесят чотири) грн. 65 коп., та 1000 (одна тисяча) грн. витрат понесених при проведенні дослідження експерта.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України, код за , яке знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн.80 коп.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Міська страхова компанія», Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.