Номер провадження: 22-з/813/18/20
Номер справи місцевого суду: 2-673/02
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря - Чепрас А.І.

за участі: ОСОБА_1 і її представника

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2003 року та визначення порядку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

30.09.1998 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 140 000 гривень за договором позики від 01.09.1998 року.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси від 19.11.2002 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року, залишеним без змін на підставі ухвали Верховного Суду України від 22.06.2004 року, рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 19.11.2002 року скасовано, позов ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено, з ОСОБА_2 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд стягнув 213 200 гривень еквівалент курсу валют 40 000 доларів США.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2005 року ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа про стягнення непогашеної суми боргу у розмірі 53 000 гривень еквівалент по курсу валют 10 000 доларів США, відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач і боржник ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 і поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси з примусового виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року у цивільній справі №2-673/2002.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-673/2002 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 000 гривень еквівалент 10 000 доларів США, а саме, боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його правонаступником, спадкоємцем ОСОБА_4 , 1999 року народження.

14.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про роз`яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року і визначення порядку виконання рішення суду.

Заява ОСОБА_1 зазначає:

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року набуло законної сили і відповідачами добровільно не виконано, у зв`язку з чим позивачка отримала виконавчий лист.

28.08.2004 року перший відділ державної виконавчої служби Київського РУЮ м. Одеси відкрив виконавче провадження з примусового стягнення з боржників 213 200 гривень еквівалента 40 000 доларів США. В процесі виконання рішення суду боржники добровільно сплатили 20 000 доларів США еквівалент 106 600 гривень, а згодом сплатили ще 53 118 гривень, еквівалент 10 000 доларів США (за недостачею 182 гривень), а у сумі позивачка отримала 30 000 доларів США або 159 900 гривень.

Постановою виконавчої служби від 30.09.2005 року державного виконавця зобов`язано поновити виконавче провадження з тих обставин, що розстрочка залишку боргу не була затверджена відповідним рішенням суду.

Ухвалою суду від 26.10.2005 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення боргу в розмірі 53 000 гривень еквівалент 10 000 доларів США, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження 22.03.2007 року.

Постановою від 06.06.2014 року виконавчий лист повернуто без виконання у зв`язку з тим, що розшук боржника виявися безрезультатним. Постановою від 22.08.2014 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 01.03.2007 року про стягнення 53 000 гривень, а у 2015 році державний виконавець повідомив про смерть боржника ОСОБА_2

ОСОБА_1 , як кредитор, 04.12.2015 року звернулась до нотаріальної контори з претензією до спадкоємців ОСОБА_2

ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_2 , прийняла спадщину у вигляді нерухомого майна, а після досягнення спадкоємцем ОСОБА_4 повноліття, ОСОБА_1 звернулась із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні, яка задоволена на підставі ухвали суду від 12.12.20219 року.

Із резолютивної частини рішення апеляційного суду від 20.05.2003 року вбачається, що на користь ОСОБА_1 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 213 000 гривень що складало 40 000 доларів США, а у мотивувальній частині рішення суд зазначив: «… сума, що підлягає стягненню у гривнях України на момент розгляду справи судом еквівалентна переданим по угоді 40 000 доларів США та складає 213 200 гривень (по курсу 533 гривні за 100 доларів США)».

У дублікаті виконавчого листа №2-673/02 визначено дві грошові суми до стягнення - 53 300 гривень та 10 000 доларів США, що створює двозначність у розумінні та є підставою для відповідного роз`яснення.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц наголосила, що зазначення судом у рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

Оскільки стягнення і досі не проведено, передбачається, що стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, в протилежному випадку сума 53 300 гривень не буде дорівнювати 10 000 доларам США, перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, не буде вважатися належним виконанням.

За вказаних обставин просить роз`яснити рішення суду від 20.05.2003 року в частині проведення належного виконання такого рішення суду та визначити порядок виконання рішення, визначивши, що з боржників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з 40 000 доларів США залишок за виконавчим листом №2-673/02, виданим 01.03.2007 року, в розмірі 10 000 доларів США (що на час ухвалення рішення складало 53 3000 гривень), в порядку, передбаченому ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 20.05.2003 року та визначення порядку виконання рішення суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ст. 271 ч.1 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

30.09.1998 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 140 000 гривень за договором позики від 01.09.1998 року (а.с.4,5,25,31 т.1).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року, залишеним без змін на підставі ухвали Верховного Суду України від 22.06.2004 року, позов ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено і з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд стягнув 213 200 гривень, еквівалент курсу валют 40 000 доларів США (а.с.175-177,196 т.1)..

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2005 року ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа про стягнення непогашеної суми боргу у розмірі 53 000 гривень еквівалент по курсу валют 10 000 доларів США, відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року (а.с.262 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач і боржник ОСОБА_2 (а.с.18 т.2).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 і поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси з примусового виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року у цивільній справі №2-673/2002 (а.с.8,9 т.2).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-673/2002 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 000 гривень еквівалент 10 000 доларів США, а саме, боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його правонаступником спадкоємцем ОСОБА_4 1999 року народження (а.с.30,31 т.2).

14.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про роз`яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року і визначення порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-673/2002 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 000 гривень еквівалент 10 000 доларів США, а саме, боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його правонаступником спадкоємцем ОСОБА_4 1999 року народження (а.с.30,31 т.2).

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року, станом на час розгляду заяви про роз`яснення рішення суду і визначення порядку його виконання, не виконане й не закінчився строк, протягом якого зазначене рішення може бути пред`явлене до примусового виконання

Роз`яснення рішення суду це фактично засіб виправлення недоліків судового акту, при цьому, рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення, разом з тим, роз`яснюючи рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, навіть при виявлені помилок судового акту.

Роз`ясненню підлягає виключно резолютивна частина рішення у разі, якщо вона допускає неоднозначність його тлумачення, що може спричинити виникнення проблемних питань, пов`язаних із виконанням цього рішення, при цьому, роз`яснення інших частин не здійснюється, оскільки вони безпосередньо не підлягають виконанню, а отже не мають правового значення.

Суд, роз`яснюючи рішення може викласти більш повно ту частину рішення, розуміння якої викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, така заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Резолютивна частина рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року зазначає: «… Взыскать с ОСОБА_3 и ОСОБА_2 солидарно в пользу ОСОБА_1 213 200 гривен, что в еквиваленте по курсу валют составляет 40 000 доларов США и госпошлину в сумме 1 000 гривен, а также госпошлину в доход государства в сумме 700 гривен…» (а.с.177 т.1).

Резолютивна частина рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року про стягнення грошових коштів у розмірі 213 200 гривень, еквівалент по курсу валют 40 000 доларів США, не допускає неоднозначність його тлумачення.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить роз`яснити зазначене рішення суду від 20.05.2003 року шляхом визначення, що: «… з боржників ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з 40 000 доларів США залишок за виконавчим листом №2-673/02, виданим 01.03.2007 року, в розмірі 10 000 доларів США (що на час ухвалення рішення складало 53 3000 гривень), в порядку, передбаченому ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 у заяві від 14.01.2020 року про роз`яснення рішенні суду фактично порушила питання про зміну резолютивної частини рішення суду від 20.05.2003 року із внесенням до рішення суду від 20.05.2003 року нових відомостей стосовно сум грошових коштів та осіб, з яких стягуються грошові кошти, між тим, роз`яснюючи рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення,заява задоволенню не підлягає.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ст. 435 ч.1 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, із заявою про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення ОСОБА_1 має звернутись до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, тобто до Малиновського районного суду м. Одеси.

Доводи ОСОБА_1 про у заяві, що: зазначення судом у рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц); виконання судового рішення досі не проведено і передбачається, що стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, в протилежному випадку сума 53 300 гривень не буде дорівнювати 10 000 доларам США, перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не буде вважатися належним виконанням, - до уваги не приймаються.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст. 533 ЦК України).

Згідно розписки від 01.09.1998 року (а.с.25 т.1), оригінал якої наявний в матеріалах справи і досліджувався експертом ОНДІСЕ (а.с.31 т.1), відповідачі взяли в борг у ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 104 000 гривень (сто чотири тисячі), що було еквівалентно 40 000 доларам США, на строк до 25.09.1998 року, зобов`язавшись повернути кошти відповідно до курсу долара США на день повернення боргу.

З наведеного вбачається, що грошові кошти передавались не у доларах США, а в національній валюті України - гривнях.

Приймаючи до уваги, що відсутні підстави для роз`яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2003 року, заява про визначення порядку виконання рішення суду підлягає вирішенню судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, тобто до Малиновського районного суду м. Одеси, заява задоволенню не підлягає.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. 271, 435 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2003 року та визначення порядку виконання рішення суду- залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає з набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 24.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова