ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/5838/19

провадження № 22-ц/4809/282/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Письменного О.А., Чельник О.І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», інтереси якого представляє Дивисенко Т.О.;

відповідач - ОСОБА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір Вікторія Петрівна.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2019, у складі головуючого судді Іванової Л.А. у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір Вікторія Петрівна , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року АТ «Креді Агріколь Банк», який є правонаступником ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Кушнір В.П . про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.10.2005 між ОСОБА_4 та АТ «Індекс-банк», правонаступником якого є АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено кредитний договір № 1448/2005.

За умовами вказаного договору ОСОБА_4 було надано кредит в розмірі - 119064,00 грн. зі строком користування до 28.10.2010 року та з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 23,0 % річних.

Позивач зазначав, що 30.03.2010 було ухвалено Ленінським районним судом м. Кіровограда заочне рішення, яким стягнуто із ОСОБА_4 , на користь АТ «Індекс-банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 65332,32 грн.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та на момент його смерті заборгованість за кредитним договором складала - 76360,10 грн.

25.11.2010 року банком, в порядку ст. 1281 ЦК України, подано у Першу Кіровоградську державну нотаріальну контору претензію до спадкоємців ОСОБА_4 на суму боргу за кредитним договором, який на час відкриття спадщини складав - 76360,10 грн.

Листом від 19.01.2012 державна нотаріальна контора повідомила банк про заведення спадкової справи, про надходження заяви про відмову від спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_5 , а також про те, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщин або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Станом на теперішній час за кредитним договором існує заборгованість в розмірі 76360,40 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 51607,62 грн. та із простроченої заборгованості за відсотками у розмірі - 24752,48 грн.

З рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року стало відомо, що ОСОБА_1 прийнято у спадщину майно, що належало на праві власності померлому ОСОБА_4 , а саме 13/20 частин житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 .

Оскільки у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця, то у випадку смерті боржника за кредитним договором його права та обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, однак в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Просив стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору № 1448/2005 від 28.10.2005 року у розмірі 76360,10 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому визнається особою такою, що прийняла спадщину. Вважає, що вимоги банку мають бути задоволеними за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою відкрито 28.12.2020 (а.с.49).

Ухвалою від 15.01.2020 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи (а.с.102).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на безпідставність позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що ОСОБА_1 прийняла у спадщину майно, що належало померлому ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/2644/15-ц від 02.06.2015 року, у зв`язку з чим, в силу приписів ст. 1282 ЦК України, як спадкоємець зобов`язана задовольнити вимоги кредитора - АТ «Креді Агріколь Банк» в сумі 73360,10 грн., як борг спадкодавця ОСОБА_4 за кредитним договором № 1448/2005 від 28.10.2005 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2010 задоволено позов Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» філія «Полтавська дирекція» АТ «Індекс Банк», Центральне відділення філії «Полтавська дирекція АТ Індекс Банк» в м. Кіровограді до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь АТ «Індекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 1448/2005 від 28.10.2005 року у сумі - 65332,32 грн. (а.с.6).

Правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» є АТ «Креді Агріколь Банк».

Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 27.09.2010 Міським відділом реєстрації смертей ГУЮ у Кіровоградській області, актовий запис № 2533 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.29).

25 листопада 2010 року на виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем було направлено до Першої Кіровоградської нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого ОСОБА_4 на суму боргу за кредитним договором № 1448/2005 від 28.10.2015 року, який на час відкриття спадщини складав - 76360,10 грн.(а.с. 30).

За інформацією державного нотаріуса Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Кушнір В.П. від 19.01.2012 року № 111/01-16 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 434/2010. До нотаріальної контори надійшла заява сина спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці до контори не зверталися, заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не подавали, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені ОСОБА_4 не зареєстровані (а.с. 32).

Встановлено, що в період визначений чинним законодавством спадкоємці ОСОБА_4 відсутні і спадщину ніхто не прийняв.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року, яке набрало законної сили 07.07.2015 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності.

Вказаним рішенням визнано за ОСОБА_1 право власності на 87/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_5 43/200 частин житлового будинку з господарсько -побутовими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з мотивувальної частини зазначеного рішення суду, відповідно до договору обміну квартири на частину жилого будинку від 15.11.2000, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3657, ОСОБА_4 , який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , а також ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_6 , з другої сторони, уклали цей договір, згідно з яким ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 обміняли, належну їм на праві особистої власності квартиру під номером сімдесят дев`ять, що знаходиться у АДРЕСА_2 , в будинку під номером чотири -«б», на 13/20 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 і належну ОСОБА_6 на праві особистої власності.

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2010 ОСОБА_5 згідно з зазначеним вище договором міни належить 13/20 часток житлового будинку у АДРЕСА_2 , під номером дев`яносто сім. Крім того, відповідно до цього ж Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 належало 7/20 часток будинку, на підставі договору дарування № 82 від 16.01.2009 року.

Крім того, з даного рішення вбачається, що 19.05.2004 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 травня 2004 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис № 139.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що за ОСОБА_1 визнано право власності на відповідну частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями на підставі ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, не можна вважати, що набуте ОСОБА_1 у власність майно ( частина будинку) є спадковим майно.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Необґрунтованими є доводи позивача, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_4 та прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 набула майно (частину будинку) за набувальною давністю, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог кредитора, шляхом стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 , оскільки вона не є спадкоємцем померлого - ОСОБА_4 і до неї не переходили у спадщину його права та обов`язки.

Суд надав належну оцінку доказам, правильно здійснив тлумачення закону з урахуванням установлених обставин справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

24.02.2020 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник