Ухвала

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 183/7160/18

провадження № 61-11065ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 03 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Вільне-2002» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року, яка за своїм змістом не відповідала вимогам статті 392 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до СТОВ Агрофірми «Вільне-2002» у частині про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення її недоліків, а саме необхідно було уточнити вимоги касаційної скарги з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

21 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку особа, яка подала касаційну скаргу надіслала на адресу Верховного Суду уточнену касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а для немайнового характеру, становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру про поновлення на роботі та дві майнові вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу становив 1 762,00 грн.

Заявнику необхідно було надати докази про сплату судового збору у розмірі 2 819,20 грн (1 762,00*0,4*2)*200%.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору, необхідно надати відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи те, що заявник не сплатила судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 183, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук