08.09.2020 Справа № 703/2882/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої судді: Ніколенко О.Є.,

присяжних: Бойко З.І. та Дяченка С.В.,

при секретарі - Зачепі Л.О.,

за участю сторін:

прокурора - Іщенко Т.В.,

представника заявника КНП «Черкаської обласної психіатричної допомоги» та лікаря-психіатра - Погорілої І.В.,

представника особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію - ОСОБА_1 ,

особи, стосовно якої вирішується питання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кам`янка цивільну справу за заявою в.о. директора Комунального некомерційного підприємства Черкаської обласної психіатричної лікарні Черкаської обласної ради (місцезнаходження: вул. Павлова, 46, м. Сміла, Черкаської області, 20708) Захарченко Л.В. про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу без її згоди, -

встановив:

31 серпня 2020 року в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Захарченко Л.В. звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Відповідно до розпорядження в.о. голови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинської О.П. № 37 від 31 серпня 2020 року, відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31, ч. 3 ст. 41 ЦПК України, згідно протоколу щодо неможливості призначення присяжних у справі від 31серпня 2020 року, справу про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу без її згоди передано до Кам`янського районного суду Черкаської області як найбільш територіально наближеного.

07 вересня 2020 року вказана цивільна справа надійшла до Кам`янського районного суду Черкаської області.

07 вересня 2020 року, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі, справу передано судді Ніколенко О.Є., справа розглядається з присяжними Бойко З.І. та Дяченко С.В. (згідно протоколу про автоматичне визначення присяжних).

Свої вимоги заявник обґрунтувує тим, що відповідно до направлення Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 , 21.08.2020 року була госпіталізована до психіатричної лікарні у зв`язку з тяжким психічним розладом здоров`я.

За думкою комісії лікарів, хвора виявляє ознаки тяжкого психічного розладу з вираженою афективно-маячною симптоматикою та агресивною поведінкою. У разі, якщо даній особі не буде надана своєчасна психіатрична допомога, це нанесе шкоди її здоров`ю. У зв`язку з цим лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

Підставами для госпіталізації ОСОБА_2 є те, що остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а саме тяжкий психічний розлад, виражена афектно-маячна симптоматика, агресивна поведінка, яка, згідно висновку експертів, виражається в погрозах лікареві та медичному персоналу розправою, на зауваження не реагує, виказує маячні ідеї на адресу оточуючих, негативістична, злісна, підозріла.

У судовому засіданні представник особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 визнає, що її стан погіршився внаслідок тяжких життєвих обставин, але наразі вважає, що їй вже значно краще, та вона може проходити лікування амбулаторно. ОСОБА_2 давати пояснення не забажала та підтримала пояснення свого представника.

Представник заявника та Лікар-психіатр підтримала заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 та наполягала на її задоволення, оскільки амбулаторно лікування не призведе до покращення стану пацієнтки і наразі його провести неможливо. На даний час у ОСОБА_2 спостерігається загострення хвороби, вона поводить себе дуже агресивно до медичного персоналу та лікарів, і наразі виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї і для оточуючих.

Прокурор Іщенко Т.В. підтримала заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний заклад без її згоди в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин

направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи

до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно висновку лікарів-психіатрів (висновок № 2615/02 від 31 серпня 2020 року) гр. ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу з вираженою афективно-маячною симптоматикою та агресивною поведінкою. У разі, якщо даній особі не буде надана своєчасна психіатрична допомога це нанесе шкоди її здоров`ю, так що хвора потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану в КНП «ЧОПЛ ЧОР» комісія лікарів виявила, що хвора потребує лікування у стаціонарних умовах, оскільки являє собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, так як мали випадки залишення квартири через балкон та втеча в невідомому напрямку, агресивні випади в сторону працівників поліції, яких вона намагалася бити та кусала, близьких людей, а також медичного персоналу.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Водночас, як випливає із змісту висновку лікарів-психіатрів (висновок № 2615/02 від 31 серпня 2020 року), ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу з вираженою афективно-маячною симптоматикою та агресивною поведінкою. У разі, якщо даній особі не буде надана своєчасна психіатрична допомога, це нанесе шкоди її здоров`ю.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» перебувала на лікуванні з 20.11.2016 по 07.12.2016, оскільки проявляла страх, боялася залишатися сама у квартирі, конфліктувала із оточуючими, вела себе неадекватно, задушила кота доньки, а пояснити причину не змогла. В ході прийому аміназіну та кветіксолу стан пацієнтки покращився і вона була виписана додому в супроводі співжителя. Вдома з часу останньої виписки підтримуюче лікування не приймала. Її психічний стан періодично став погіршуватися. Відтак, 19.08.2020 о 02. год 00 хв. стала тривожна, метушлива, побігла на балкон та закрила двері та через балкон вистрибнула з другого поверху, побігши в невідомому напрямку.

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.

Проте згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

В судовому засіданні встановлено, що діагноз, який поставлений ОСОБА_2 - «гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії та агресивними тенденціями, дромоманією» є тяжким психічним захворюванням. З пояснень представника заявника вбачається, що на даний час ОСОБА_2 перебуває в стані загострення, і амбулаторне лікування неможливе,

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_2 , раніше перебувала на лікуванні 20.11.2016 по 07.12.2016, з того часу підтримуюче лікування не проводила, погане самопочуття знімала за допомогою куріння коноплі, яку зараз не вживає, виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, в тому числі відмовляється від лікування в добровільному порядку, від прийому їжі, своїми діями створює небезпеку для свого фізичного та психічного здоров`я, агресивно поводить себе щодо оточуючих та медичного персоналу, тому лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Оскільки ОСОБА_2 самостійно лікуватися не бажає, від госпіталізації в добровільному порядку відмовляється, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно госпіталізувати до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в примусовому порядку.

Враховуючи, що представником заявника не зазначено на який саме строк особа має бути на примусовій госпіталізації, та відсутня обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні, суд виходить з того, що ОСОБА_2 вперше перебуває на примусовій госпіталізації, її стан погіршився раптово, і таке погіршення здоров`я, відбувається в певний осінній період, а тому вважає за необхідне встановити строк примусової госпіталізації в 1 місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95, 264-265, 339-342 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричнудопомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, суд, -

УХВАЛИВ:

Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Черкаської обласної психіатричної лікарні Черкаської обласної ради (вул. Павлова, 46, м. Сміла Черкаської області, 20708) для надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, строком на 1 (один) місяць, тобто до 08 жовтня 2020 року включно.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду або через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя: О.Є.Ніколенко

Присяжні : З.І. Бойко

С.В. Дяченко