Справа № 182/2722/20
Провадження № 2-з/0182/6/2020
У Х В А Л А

Іменем України

07.09.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 року від ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії з будівництва фундаменту по АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована тим, що йому належить частина житлового будинку по АДРЕСА_1 та, що ОСОБА_2 , розпочавши будівництво фундаменту, порушує його права. Вважає вказані дії недопустимими та зазначив, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказав, що зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про усунення порушень права власності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2020 року (а.с.11), заяву передано в провадження судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцької-Шаховал І.О. від 18.05.2020 року (а.с.13-14) задоволено самовідвід судді Кобеляцької-Шаховал І.О. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви та передано справу до канцелярії Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді, відповідно вимог ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 року (а.с.15), заяву передано в провадження судді Багрової А.Г.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрової А.Г. (а.с.16) повернуто ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.08.2020 року (а.с.75-78) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року про повернення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (а.с.81) заяву передано в провадження судді Багрової А.Г.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрової А.Г. від 25.08.2020 року (а.с.83) задоволено самовідвід судді Багрової А.Г. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви та передано справу до канцелярії Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді, відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року (а.с.85) заяву передано в провадження судді Рибакової В.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, вивчивши додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року по справі №320/3560/18.

З заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви не вбачається, з якими конкретно вимогами він має намір звернутися в подальшому до суду, тобто заявником не визначено конкретний предмет позову, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач буде просити суд визначити у рішенні. Не зазначення в заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви обсягу позовних вимог з якими заявник має намір звернутися до суду унеможливлює встановлення зв`язку між заходом забезпечення позову (який просить застосувати заявник) і предметом позову, щодо відповідності та співмірності заходу забезпечення позову предмету позову.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви не навів мотивів, яким чином невжиття заходу забезпечення позову, який він просить застосувати, утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову з яким він має намір звернутися до суду.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що заявником не аргументовано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви щодо застосовування заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії з будівництва фундаменту по АДРЕСА_1 , та не надано доказів щодо реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість того, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, те, що заявником не наведено обставин та мотивів, яким чином невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст.150,153,259-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: В. В. Рибакова