Справа № 346/4943/19
Провадження № 2-о/346/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді: П`ятковського В.І.,

секретаря: Жмендак І.Д.,

представника заінтересованої особи: Стельмах Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Надвірнянське професійно-технічне училище № 11 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду із даною заявою свої вимоги заяви обґрунтовує тим, що з 01 вересня 1973 року по 16 липня 1975 року навчався в Надвірнянському МПТУ № 11.

В травні 2018 року. в зв`язку з досягненням пенсійного віку, йому було призначено мінімальний розмір пенсії. Пізніше з метою перерахунку призначеної пенсії звернувся до Коломийського відділу обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області з проханням про зарахування до загального стажу, вищевказаного періоду навчання. З цією ціллю йому слід було надати управлінню атестат або підтверджуючу довідку з місця навчання.

Враховуючи, що оригінал атестату втрачено, а згідно наданих відповідей Надвірнянського ПТУ № 11, відомості про навчанняйого в поіменній книзі обліку особового складу учнів і книзі наказів про зарахування учнів відсутні, просить суд встановити факт його навчання у вищевказаному навчальному закладі, оскільки від встановлення цього факту породжуються юридичні наслідки у виді перерахунку пенсійного забезпечення з врахуванням періоду навчання.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд заяви у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судовому засіданні підтримала раніше направлене суду письмове обгрунтоване клопотання про закриття Коломийським міськрайонним судом провадження у даній справі, оскільки вона підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до роз`яснень, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичні значення" № 5 від 31.03.1995 року, з наступними змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст. 1 КАС України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року у справі №706/1637/16-ц.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі 198/623/18.

Також згідно п.2 ч.1 ст.263 КАС України оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що провадження по справі слід закрити, оскільки спірні правовідносини фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії на пільгових умовах, а тому відповідно до ч.1 п.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, враховуючи, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику можливість звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 2 ст. 7 ЦПК України у випадках, установлених пунктом 1частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті - повністю. Оскільки провадження у справі закрито в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 10 жовтня 2019 року підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 255 п.1, ч.1, 256, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Надвірнянське професійно-технічне училище № 11, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Повернути ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в розмірі 384,20 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 10 жовтня 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя П`ятковський В. І.