Справа № 349/71/20
Провадження № 22-ц/4808/936/20
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року, ухвалене суддею Могила Р.Г.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

22 січня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, в якому просила стягувати з відповідача щомісяця аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн.

Позовна заява обгрунтована тим, що з 15 жовтня 2004 року сторони перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Батько не утримує та не забезпечує сина, хоча має таку можливість. На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року позов задоволено частково.

Присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 22 січня 2020 року і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має достатнього доходів, щоб сплачувати аліменти в розмірі 2 500 грн, враховуючи пенсійний вік та стан здоров`я платника аліментів, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини даного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На рішення суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а рішення суду змінити в частині стягнення аліментів, зменшивши розмір аліментів з 1200 гривень до 577,035 гривень, починаючи з 01 березня 2020 року та відповідно зменшити розмір судового збору.

Мотиви апеляційної скарги наступні.

Суд не врахував усіх обставин справи: розмір його пенсії становить 1638 гривень, інших додаткових доходів не має, суд присудив 1200 гривень, тоді як згідно закону з пенсії може бути відраховано не більш як 50% її розміру.

Зазначає, що за 2019 рік за спожитий природний газ сплатив 5162,04 гривень, та 645,12 гривень за спожиту електричну енергію.

Комунальні збори з один місяць становлять 483,93 гривень. Після утримання з нього необхідних зборів, залишається 1154,07 гривень, тобто менше від прожиткового мінімуму. Тому розмір аліментів 1200 гривень він фактично не може сплачувати.

Рішення в частині стягнення аліментів з 22 січня 2020 року не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, зазначено, що син до березня 2020 року проживав з батьком.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 15 жовтня 2004 року сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого повторно Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 червня 2006 року виконавчим комітетом Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що син ОСОБА_4 навчається у 8 класі Добринівській філії Пуківського ліцею. Зареєстрований та проживає разом із сестрою в АДРЕСА_1 , де зареєстрована його мати ОСОБА_3 , яка працювала за межами України. До березня 2020 року син ОСОБА_4 фактично проживав разом із батьком ОСОБА_1 .

Згідно довідки Рогатинської центральної районної лікарні від 07 травня 2020 року №1152 відповідач ОСОБА_1 з 01 квітня по 05 травня 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з приводу отриманої травми.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі відповідає.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Застосувавши вищевказані норми матеріального права, встановивши, що позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має достатнього доходів, щоб сплачувати аліменти в розмірі 2 500 грн, враховуючи пенсійний вік та стан здоров`я платника аліментів, його доходи, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини даного віку.

Такий висновок суд першої інстанції зробив правильно застосувавши норми матеріального права та врахувавши обставини, що мають значення для справи.

Визначений судом розмір аліментів - 1200 гривень, на цей час тільки на 100 гривень перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на кінець 2020 року 1200 гривень дорівнюватиме мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину.

З огляду на викладене не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача у апеляційній скарзі про неможливість сплати відповідачем аліментів у визначеному судом розмірі.

Апелянт також зазначає у апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи, а саме, що інших додаткових доходів, крім пенсії, він не має. Однак такі доводи спростовуються наданими позивачкою копіями документів, зокрема, довідкою про доходи, виданою ТзОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», згідно якої відповідач у 2019 році отримав дохід у вигляді орендної плати у розмірі 4324,73 гривень та має домашнє господарство.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано з урахуванням усіх обставин, враховуючи обов`язок та спроможність відповідача, визначив розмір аліментів у розмірі 1200 гривень щомісячно. Доводи апелянта у цій частині не спростовують правильного висновку суду.

Разом з тим, не можна погодитись із тим, що суд першої інстанції присудив розпочати стягнення аліментів з 22 січня 2020 року, тобто з моменту пред`явлення позову.

Справді згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Однак суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що син ОСОБА_4 до березня 2020 року фактично проживав разом із батьком ОСОБА_1 і таким чином перебував на його утриманні, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів до березня 2020 року.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до д осягнення нею повноліття.

Ще судом першої інстанції встановлено, що батько до березня поточного року утримував сина, тому стягнення аліментів з нього ще й у примусовому порядку суперечить змісту вищезазначеної норми.

Отже, стягнення аліментів необхідно розпочати з 01 березня 2020 року, тобто з моменту, коли син почав проживати із матір`ю - позивачкою у справі. Тому у цій частині рішення суду необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року в частині визначення часу, з якого необхідно розпочати стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити.

Стягнення аліментів розпочати з 1 березня 2020 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 вересня 2020 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта