Справа № 183/330/20
№ 2/183/1980/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_5 ,

представника відповідача Піддубної Г.В., -

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , 2005 року народження, законним представником якого є ОСОБА_3 , треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому просила:

-встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Дніпро, Соборний район, Дніпропетровська області, відносно дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області;

-виключити з актового запису про народження ОСОБА_7 відомості про батька ОСОБА_8 ;

-внести зміни до актового запису № 145 від 10 березня 2017 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був складаний Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_6 .

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила сина ОСОБА_7 , біологічним батьком якого є ОСОБА_6 , однак відомості про батька в актовому записі про народження дитини були внесені з її слів, у відповідності до вимог ст. 135 СК України.

ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від шлюбу він мав двох дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Шлюб між подружжям було розірвано у 2015 році, тому позивач деякий час проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , та завагітніла, однак вони припинили спільне проживання. Між тим, ОСОБА_6 надавав їй кошти на утримання дитини, мав намір встановити своє батьківство щодо сина, однак ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тіло ОСОБА_6 було направлено для проведення розтину до ОКЗ Дніпропетровське бюро судово-медичних експертиз, де зберігаються зразки для біологічного дослідження.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 126,128, 135 СК України, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Піддубна Г.В. просила відмовити у задоволенні позову, вона спростовувала ту обставину, що після розірвання шлюбу її довіритель припинила сімейно-шлюбні відносини з ОСОБА_6 , наполягала на тому, що останній ніколи не проживав однією сім`єю з ОСОБА_9 . Також представник відповідача особливу увагу звернула на той факт, що ОСОБА_6 ніколи не визнавав себе батьком дитини, народженої у ОСОБА_10 , остання з невідомих причин протягом двох років не вживала жодних дій, направлених на встановлення батьківства дитини, а одразу після загибелі ОСОБА_6 , виключно з матеріальної заінтересованості, звернулася до суду з позовом (а.с. 47-49).

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року пор справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (а.с. 22-24).

Ухвалою суду від 01 червня 2020 року закінчене підготовче судове засідання по справі, призначено розгляд справи по суті (а.с. 97-99).

В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Медведовська Л.М. позов підтримали, з підстав, визначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 , діючи в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, позов не визнала, надала показання про те, що зі своїм чоловіком вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають двох дітей, які являються спадкоємцями померлого. Шлюб між ними було розірвано у 2015 році за взаємною згодою, оскільки чоловік мав інтимні стосунки з різними жінками. Між тим, вони продовжували проживати однією сім`єю, ніколи ОСОБА_6 не визнавав своє батьківство щодо будь-якої іншої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 , надала суду показання, як свідок, та повідомила суд про те, що вона зі своїм батьком ОСОБА_6 була в добрих та відвертих стосунках, вони довіряли один одному. ОСОБА_6 , після розірвання шлюбу з її матір`ю, відверто розповідав їй про наявність у нього інших жінок, іноді він з ними її знайомив. Про ОСОБА_1 батько їй нічого не говорив, як і не говорив про народження сина, жодного разу він не обмовився про своє бажання стати батьком будь-яких інших дітей, не говорив, що має намір встановити своє батьківство щодо іншої дитини.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлені належними чином, причина неявки суду не відома, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Суду подано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 10.03.2017 року, у відповідності до якого ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Новомосковську Дніпропетровської області, про що 10 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складений відповідний актовий запис №145, батьками дитини значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с.7, 12).

Судом встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в актовому записі про народження внесені у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 СК України, внесені зі слів матері, а сама ОСОБА_1 у шлюбі з іншим чоловіком не перебувала.

У відповідності до ст. 128 СК України У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Як наполягає ОСОБА_1 у своєму позові зачаття дитини ОСОБА_7 відбулося від ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с. 13).

У відповідності до ч. 2 ст.76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, за клопотанням позивача, судом призначено судово-медичну експертизу, за результатами якої суду подано висновок експерта № 336. Експертом встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вірогідність батьківства складає 99,9999% (а.с. 30-32).

В судовому засіданні, за клопотанням сторони відповідача було здійснено допит експерта ОСОБА_11 , яка надала суду пояснення про те, що після смерті ОСОБА_6 біологічні зразки крові зберігалися в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», і цих зразків було достатньо для проведення такого роду експертизи.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідачами по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові щодо походження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх заперечення зводилися до того, що ОСОБА_6 не проживав однією сім`єю з ОСОБА_9 , однак ці обставини не підлягають доказуванню у такій категорії справ.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту батьківства обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині внесення відповідних зміни до актового запису про народження дитини, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню, відомості про батька дитини ОСОБА_8 не можуть бути виключені з актового запису судом, оскільки ці відомості внесені зі слів матері, відповідно до вимог ст.135 СК України.

При цьому суд вважає за необхідне зобов`язати Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести зміни до актового запису № 145 від 10 березня 2017 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був складаний Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону.

Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожного окремо, на користь ОСОБА_1 по 420,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 1) та по 3299,82 грн., які складаються з витрати на проведення судово-медичної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121,129, 133, 134,138 СК України, ст.ст. 4,12,76-89,263,265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження, - задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Дніпро, Соборний район, Дніпропетровська області, відносно дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області.

Зобов`язати Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести зміни до актового запису № 145 від 10 березня 2017 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був складаний Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_6 .

У задоволенні іншої частини заяви, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень, 40 копійок), витрати на проведення судово-медичної експертизи у розмірі 3299,82 грн. (три тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень, 82 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень, 40 копійок), витрати на проведення судово-медичної експертизи у розмірі 3299,82 грн. (три тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень, 82 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.