Справа №720/426/20
Провадження № 2/720/366/20
03 вересня 2020 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
- про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Представник позивача звернувся з позовом до відповідача, про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що дана квартира належить позивачу на праві власності. Відповідач за даним позовом зареєстрований в квартирі, однак з 2018 року не проживає.
Представник позивача вважає, що оскільки відповідач більше одного року не проживає в даній квартирі, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою.
В судовому засіданні позивач та її представник не з`явилися, однак через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Просить задовольнити позов.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріали справи судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 03 вересня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Бежан Д.С. укладеного між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_5 , остання купила трьох кімнатку квартиру АДРЕСА_1 .
22 січня 2004 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_5 , про що складений актовий запис № 05 відділом реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, прізвище чоловіка та дружини після одруження ОСОБА_6 .
З акту опитування сусідів ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02 березня 2020 року складеного паспортистом КП «Новоселицька мілька тепломережа» ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2018 року, при обстеженні квартири його особистих речей немає.
Згідно довідки № 350 від 10 березня 2020 року виданої КП «Новоселицька міська тепломережа» в квартирі по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 зареєстровані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області № 720/407/20 від 21 квітня 2020 року розірваний шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 22 січня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 05.
З ухвали Житомирського апеляційного суду № 296/390/20 від 03 лютого 2020 року, щодо розгляду апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир від 17 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_3 фактично проживає по АДРЕСА_3 .
Згідно ухвали Житомирського апеляційного суду № 296/1435/20 від 10 березня 2020 року ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир від 21 лютого 2020 року про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а саме цілодобовий арешт за адресою проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 залишено без змін.
З даних ухвал суду вбачається, що ОСОБА_3 дійсно не проживає по АДРЕСА_2 , а проживає по АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Об`єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
За змістом ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житлового будинку, квартири не позбавляє його права користування житловим приміщенням.
В той же час, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідач більше одного року без поважних причин не користується житлом позивача, оскільки фактично постійно проживаєь у іншому місці, суд вважає, що відповідач порушуює право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідач повинний бути визнаним такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою позивача.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 12 березня 2020 року, який має бути стягнутий з відповідача.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_3 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.