Справа №: 398/4556/19
провадження №: 2/398/574/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" серпня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А.,

з участю секретаря судового засідання Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 10000 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2019 року о 12год. 11хв. на АДМОУ Знам`янка-Луганськ-Ізварено 34 км + 100м, в м.Олександрія сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала вона, позивачка. На перехресті з вулицею Київська відповідач при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Київську в м. Олександрії. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Внаслідок неправомірних дій відповідача її, позивачки, автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 року та звітом про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Її, позивачки, сім`я є багатодітною, вона разом з чоловіком виховують трьох синів: ОСОБА_4 , 1999 року народження, ОСОБА_5 , 2005 року народження, та ОСОБА_6 , 2015 року народження. Старший син ОСОБА_8 , 1999 року народження, на даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання в Військовому інституті Київського національного університету ім.Т.Шевченка.

Вона, позивачка, працює в Центральноукраїнському науковому ліцеї-інтернаті в м.Олександрія, одночасно поєднує свою трудову діяльність з навчанням в Центральноукраїнському державному педагогічному університеті ім. Володимира Винниченка, який знаходиться в м.Кропивницькому, на денній формі навчання.

Автомобіль, який було пошкоджено внаслідок ДТП, є життєвою необхідністю та використовувався виключно в інтересах сім`ї: для поїздок разом з дітьми на дачу, яка розташована за 30 км від місця їх проживання , де вони вирощують садові та городні культури для власного споживання протягом року; для швидкої доставки дітей у разі захворювань до медичного закладу; для організації оздоровлень та відпочинку; для поїздок позивача до місця навчання; для доставки дітей на гуртки та секції, які вони відвідують тощо.

В час коли сталася дорожньо-транспортна пригода вона, позивачка, їхала разом з молодшим сином ОСОБА_6 , 2015 р.н., до своєї мами - ОСОБА_9 , пенсіонерки за віком, яка проживає сама та страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного хворого №622 та довідкою з місця проживання останньої. Враховуючи викладене, її, позивача, автомобіль також фактично є засобом забезпечення життєдіяльності її матері та засобом швидкого реагування на різке погіршення стану здоров`я останньої. В день коли сталася ДТП допомога її матері була надана невчасно, остання хвилювалася, що ускладнювало її стан (в цьому ж місяці була госпіталізована), а вона, позивачка, переживала сильні душевні страждання з цього приводу, а також з приводу психоемоційного стану малолітнього сина, який став вимушеним свідком, сильно злякався, плакав, потім довго і емоційно розказував оточуючим про цю подію, а деякий час він взагалі відмовлявся сідати в будь-який автомобіль через пережитий ним страх та стрес.

Крім того, оскільки її автомобілю було завдано суттєвих механічних ушкоджень. Враховуючи, що організаційні питання та ремонт зайняв би значний проміжок часу, вона вимушена була його продати по заниженій вартості та придбати собі інший по ціні значно вищій ніж проданий. При цьому, до того часу, як нею був придбаний новий автомобіль, вона змушена була користуватися послугами таксі та громадським транспортом, що значно позначалося на якості її життя та якості життя членів її сім`ї.

Вважає, що відповідач намагався перекласти свою вину за скоєння ДТП саме на неї, позивачку, наголошуючи на те, що вона лише нещодавно отримала водійське посвідчення, а він без порушень керує транспортним засобом тривалий час. І тільки зафіксований запис на її відеореєстраторі вирішив це питання не на користь відповідача, однак вказана ситуація її обурила та тільки поглибила її душевні хвилювання.

Таким чином, неправомірні дії відповідача спричинили додаткові витрати та істотні зміни в звичному укладі життя її сім`ї, призвели до додаткового вжиття заходів та зусиль забезпечення життєдіяльності та викликали з цього приводу моральні страждання, які вона оцінює в розмірі 10000 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що внаслідок ДТП виникла необхідність у послугах автомобіля . Вся її життєдіяльність пов`язана з автомобілем, оскільки вона відвідувала хвору матір, доставляла її в лікарню, необхідно було їздити на дачу, возити дитину на заняття. Послуги таксі коштують дорого. Крім того, вона навчається в м.Кропивницькому і їздила туди два рази на тиждень. В момент ДТП в автомобілі також була її дитина. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Пошкоджений автомобіль продали за мінімальну ціну - 800 доларів. На момент продажу пошкодженого автомобіля такий самий автомобіль , але не пошкоджений коштував 2000-2100 доларів. З оцінкою автомобіля, яка була проведена страховою компанією вона погодилася. Про відшкодування моральної шкоди вони з відповідачем не домовилися. Новий автомобіль придбали 05.09.2019 р. Без автомобіля вони були 20 днів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Пояснив, що при вирішенні спору слід врахувати обставини події. Відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП, є інвалідом ІІІ групи та учасником бойових ліквідації наслідків на ЧАЕС. Матеріальні затрати у позивачки на лікування відсутні. Крім того, позивачка продала автомобіль за більшу ціну, чим його було оцінено і придбала собі автомобіль більш вищого класу, чим попередній автомобіль. Вважає, що позивачка мала можливість користуватися і громадським транспортом. Відповідач є пенсіонером і не має можливості сплатити моральну шкоду в заявленому розмірі, оскільки отримує лише пенсію, сам потребує витрат на лікування у зв`язку захворюваннями. Відповідач відшкодував завдані збитки. У відповідача теж був пошкоджений автомобіль, йому діти допомогли відремонтувати автомобіль.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, за те, що він 14.08.2019 року о 12год. 11хв. на АДМОУ Знам`янка-Луганськ-Ізварено 24 км + 100м, в м.Олександрія, керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 ,на перехресті з вулицею Київська при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Київську в м. Олександрії. Вказаною постановою судді на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником автомобіля марки ЗАЗ 110307 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії В (дата видачі 24.04.2018 р. ТСЦ 3542).

Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування заподіювачем шкоди потерпілому моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено нормальний спосіб її життя та життя її сім`ї.

Так, позивач зазначає, що її сім`я є багатодітною, вона разом з чоловіком виховують трьох синів. Автомобіль для них є життєвою необхідністю та використовувався виключно в інтересах сім`ї: для поїздок разом з дітьми на дачу, яка розташована за 30 км від місця їх проживання , де вони вирощують садові та городні культури на присадибній земельній ділянці для власного споживання протягом року; для швидкої доставки дітей у разі захворювань до медичного закладу; для організації оздоровлень та відпочинку; для поїздок позивачки до місця навчання; для доставки дітей до гуртків та секцій, які вони відвідують , на автомобілі позивачка також відвідувала свою матір та за необхідності доставляла її в лікарню.

Судом встановлено, що 12.09.1998 року Бандурівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями долучених до позову свідоцтвами про народження дітей.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 , виданого Службою у справах дітей Олександрійської міської ради , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 користуються пільгами, передбаченими законодавством для багатодітних сімей.

Відповідно до військового квитка серія НОМЕР_5 , довідки Військового інституту Київського національного університету імені Т.Г.Шевченка від 30.06.2020 р. старший син позивачки ОСОБА_13 є курсантом Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка. Термін закінчення навчання - серпень 2020 р.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в гуртожитку осіб від 29.11.2019 року №120, виданої ОСББ гуртожитку «Авеста», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , 1976 року народження,- власник, її чоловік ОСОБА_10 , 1967 року народження, та їх діти ОСОБА_14 , 2005 року народження, ОСОБА_15 , 2015 року народження. Син ОСОБА_13 , 1999 року народження, зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає.

Крім того, як свідчить довідка №71/19 від 19.11.2019 року , видана Центральноукраїнським державним педагогічним університетом ім. Володимира Винниченка ОСОБА_1 є студенткою ІІ курсу ІІ (магістерського) рівня освіти природничо-географічного факультету Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. Володимира Винниченка, денної комерційної форми навчання. Дата закінчення навчання 30 червня 2020 року. Місцем розташування Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. Володимира Винниченка є місто Кропивницький.

Позивач також працює в Центральноукраїнському науковому ліцеї-інтернаті в м.Олександрія, що підтверджується записом №8 в трудовій книжці, виданій на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, позивач зазначає, що автомобіль використовувався нею для поїздок до її матері ОСОБА_9 , яка проживає окремо та є людиною похилого віку. Вона часто відвідує матір, оскільки остання страждає на ряд хронічних захворювань, останнім часом стан її здоров`я погіршився. Крім того, коли сталась ДТП вона саме їхала до своєї матері, яка недобре себе почувала, і оскільки вона затрималась , то допомога матері була надана невчасно. Мати, дізнавшись про причини затримки , стала хвилюватись. Все це відобразилось на здоров`ї матері, та через деякий час, в цьому ж місяці коли сталась вказана ДТП, матір було госпіталізовано до лікувального закладу.

Відповідно до свідоцтва про народження ,серія НОМЕР_6 , ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка , як уже встановлено судом, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

В період з 11.01.2019 року по 25.01.2019 року ОСОБА_9 знаходилась на лікуванні в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: Спондилоартроз, остеопороз хребта. Різко виражений форамінальний стеноз L4-L5 зліва, грижа L4-L5, антелізтез L6. Операція (14.01.2019 року). Різкі корінцеві болі зліва. Порушення біомеханіки хребта та функції ходьби ІІІ степеню, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №622.

Згідно епікризу із стаціонарної картки №8233 ОСОБА_9 29.08.2019 року була направлена в стаціонар неврологічного відділення з діагнозом: остеохондроз грудного та поперекового відділення хребта. Грижа L4-L5 МХД, форамінальний стеноз L4-L5 зправа. Стан після операції: інтерламінектомія, дискектомія (14.01.2019р.), стійки помірно виражений больовий корінцевий синдром. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу(атеросклеротична, дисметаболічна), явища лікворно-кенозної дистанції. Цукровий діабет 2 типу, важкої форми, інсулінопотрібний. Багатовузловий зоб. Виписана з відділення 13.09.2019 року.

Крім того, позивач зазначає під час ДТП з нею в автомобілі знаходився малолітній син ОСОБА_6 , 2015 року народження, який, за твердженнями позивача сильно злякався, плакав, потім довго і емоційно розказував оточуючим про цю подію, а деякий час він взагалі відмовлявся сідати в будь-який автомобіль через пережитий ним страх та стрес.

Автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 03.09.2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 13199,74грн. Позивач зазначила, що змушена була продати автомобіль ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , по заниженій вартості та придбати собі інший по ціні значно вищій ніж проданий. При цьому, до того часу, як нею був придбаний новий автомобіль, вона змушена була користуватися послугами таксі та громадським транспортом, що значно позначалося на якості її життя та якості життя членів її сім`ї.Позивачка була позбавлена можливості користуватися власним автомобілем протягом 20 днів.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мають лише фізичні особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно роз`яснень в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, від 31 березня 1995 року N 4, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

Судом при визначенні розміру моральної шкоди враховується також те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради , та є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р.

Згідно копії довідки для МСЕК, виданої поліклінічним відділенням Державної установи «Інститут нейрохірургії ім.. академіка Ромаданова А.П. НАМН України» від 11.09.2018 р. № 26033 у ОСОБА_2 діагностовано стійкі наслідки після важкої ЗЧМТ, контузії головного мозку (1984 р.). Посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-гіпертензивними кризами. Посттравматична дисцикуляторна та судинна енцефалопатія ІІ ст.. Двостороння пірамідна недостатність. Вестибуло-атактичний синдром. Стійкий цефалогічний синдром. Симпато-адреналові кризи. Гіпомнестичний синдром. Астено-тривожно-невротичний синдром . На теперішній час нейрохірургічної патології, яка потребує хірургічного лікування немає. Рекомендовано спостереження та лікування під контролем невропатолога та психоневролога.

Згідно копії Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань від 25.09.2018 р. № 2654 у ОСОБА_2 наявні захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 172135 у ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з 26.10.2018 р. , безтерміново. Протипоказані значні фізичні та психоемоційні навантаження, робота на висоті з механізмами, що рухаються.

Виходячи з обставин справи, враховуючи що даним ДТП не завдано шкоди здоров`ю позивача, приймаючи до уваги моральні переживання позивача пов`язані зі неможливістю незначний час користуватися транспортним засобом, а саме, 20 днів, та враховуючи матеріальне становище відповідача, та те, що він є інвалідом третьої групи, потребує лікування, та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, суд приходить до висновку про можливість зменшення моральної шкоди до 2000,00грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 153 грн. 68 коп.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 153 грн. 68 коп. на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 серпня 2020 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя С.А. Крімченко