УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"07" вересня 2020 р. м.Житомир справа № 295/8451/20

провадження № 2/296/2449/20

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить скасувати заборону власнику - ОСОБА_1 та користувачам вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки "ВАЗ 2109", в кузові бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Зазначає, що арешт на майно було накладено слідчим суддею у межах кримінального провадження, яке в подальшому було закрито постановою слідчого ВП ГУНП Житомирської області.

Водночас, при закритті кримінального провадження слідчим не було вирішено питання про звільнення з-під арешту майна та на момент звернення із позовом до суду вказаний арешт не знято, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав як власника майна.

Наголошує, що вже звертався до суду із відповідним клопотанням в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, однак у задоволенні клопотання було відмовлено з мотивів неможливості вчинення процесуальних дій після винесення постанови про закриття кримінального провадження, а тому з метою відновлення порушених прав він змушений звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2020, цивільну справу № 295/8451/20 передано за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020 для розгляду вказаної цивільної справи головуючим суддею визначено Петровську Марину Вікторівну.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2018 у справі №295/17584/18 задоволено клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Блажиєвської О.О. про накладення арешту по кримінальному провадженню №0005348 від 24.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та накладено арешт на наступне майно:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_1 , ключі до автомобіля, які вилучені під час огляду місця події від 23.08.2018 до Житомирського ВП ГУНП, що по вулиці Л. Українки, 17 в м. Житомирі;

- об`єкт нерухомого майна, а саме: автомобіль марки "ВАЗ 2109", в кузові бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено під час огляду місця події від 23.08.2018 до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що по АДРЕСА_1 , з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2019 у справі №295/2274/19 частково скасовано арешт, накладений на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2018 в частині позбавлення власника та користувачів можливості розпоряджатися майном. Заборонено власнику ( ОСОБА_1 прим.суду) та користувачам вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки "ВАЗ 2109", в кузові бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 30.12.2019 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005348 від 24.12.2018. Вирішення питання про звільнення з-під арешту майна, накладеного в межах вказаного кримінального провадження, постанова не містить.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.06.2020 в справі № 295/7112/20 (1-кс/295/2874/20) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту автомобіля відмовлено.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом, арешт, в частині заборони власнику вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки "ВАЗ 2109", в кузові бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , не скасовано.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо неможливості захисту порушеного права в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), та обґрунтованості звернення із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства, суд зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України закріплено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

За змістом статті 173 КПК України, питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України врегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Водночас, у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

Так, в силу п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, а статтями 173-174 КПК України слідчого суддю наділено повноваженнями щодо накладення арешту на майно та його скасування.

При цьому, КПК України не містить заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

Враховуючи відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді та з метою гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України був накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 КПК України, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.

Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Суд також звертає увагу, що у випадку, коли питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, позивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, висновками, сформульованими у цій ухвалі.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19), які, відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі з одночасним роз`ясненням позивачу, що її розгляд необхідно здійснювати за правилами кримінального судочинства.

Керуючись статтями 19, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі №295/8451/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про звільнення майна з-під арешту.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку кримінального судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 07 вересня 2020 року.

Суддя М. В. Петровська