ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 766/3184/16

провадження № 61-3773 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

головуючого - Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у складі колегії суддів Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Кей-Колект» та просила визнати іпотечний договір від 15 травня 2007 року, укладений між нею та АКІБ «УкрСиббанк», припиненим, виключити відомості про обтяження на квартиру АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 травня 2007 року уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0, відповідно до умов якого отримала кредитні кошти на споживчі потреби на умовах платності, строковості та зобов`язання повернення.

15 травня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач уклала з АКІБ «УкрСиббанк» договір іпотеки, за умовами якого передала в іпотеку банку однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 жовтня 2010 року, з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнено заборгованість за кредитним договором від 14 травня 2007 року № 0 у розмірі 242 890,94 грн.

12 грудня 2011 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав із ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу № 1, відповідно до якого здійснив відчуження права вимоги по кредитному договору від 14 травня 2007 року № 0 та іпотечному договору від 15 травня 2007 року на користь ТОВ «Кей-Колект».

04 серпня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснив державну реєстрацію права власності на передану в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

У грудні 2015 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу по кредитному договору від 14 травня 2007 року № 0 у сумі 500 466,74 грн.

У квітні 2016 року позивач отримала повідомлення від ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу по тому ж кредитному договору від 14 травня 2007 року № у сумі 780 063,50 грн у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на іпотечне майно.

Посилаючись на те, що ТОВ «Кей-Колект» анулювало борг позивача по кредитному договору від 14 травня 2007 року № 0, у зв`язку з чим іпотечний договір від 15 травня 2007 року є припиненим, а відомості про припинення договору іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку, позивач просила суд визнати іпотечний договір припиненим і виключити відомості про обтяження на спірну квартиру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект» про визнання іпотечного договору припиненим задоволено.

Визнано іпотеку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І. М. за реєстровим № 2185, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , припиненою.

Знято обтяження у виді заборони на нерухоме майно, виключено запис № 10661023 про обтяження на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладеного на підставі іпотечного договору від 15 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І. М. за реєстровим № 2185, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції виходив із того, що повідомлення про анулювання боргу від 25 листопада 2015 року № 732411/И_4381, від 21 березня 2016 року № 732411/collect-33, якими ТОВ «Кей-Колект» повідомило ОСОБА_1 , що ТОВ «Кей-Колект» прийнято рішення про анулювання боргу ОСОБА_1 по кредитному договору № 0, є одностороннім договором, на час розгляду справи - дійсним, тому наявні підстави для припинення іпотеки.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» задоволено, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект» про визнання іпотечного договору припиненим відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що основне зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконано, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності іпотекодержателя на іпотечне майно, у зв`язку із якою відповідачем направлялися листи про анулювання боргу, - скасовано, строк дії іпотечного договору не закінчився, тому відсутні визначені законом підстави вважати іпотечний договір припиненим.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2020 року дана справа призначена до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що відповідач не може набути право власності на предмет застави, тобто фактично отримати виконання зобов`язання, і водночас простити борг по кредитному договору, у зв`язку з чим уважає необґрунтованим твердження апеляційного суду про прощення боргу лише за умови переходу права власності до відповідача на предмет іпотеки.

Стверджує, що факт анулювання (прощення) боргу ТОВ «Кей-Колект» боргу встановлений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2017 року у справі № 2-2660/10, якою визнано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСбибанк» боргу у сумі 242 890,94 грн в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 0 таким, що не підлягає виконанню.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «Кей-Колект», у якій представник відповідача просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Зазначає, що відповідач повідомив позивача про анулювання (прощення) кредитної заборгованості на виконання вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Стверджує, що такі повідомлення є похідними та невід`ємно пов`язані з реалізацією іпотекодержателем свого права на задоволення вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У зв`язку зі скасуванням рішення про державну реєстрацію за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки повідомлення про анулювання (прощення) боргу втратили дію, а сторони повернуто в попередній стан, тому відсутні підстави для припинення іпотеки.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 14 травня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 30 000 доларів США на умовах строковості, платності та повернення, а ОСОБА_3 зобов`язалася погашати щомісячно рівними частками кредит в строк до 14 травня 2028 року.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору № 0 сторони уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І. М. за реєстровим номером № 2185, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 жовтня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 242 890,94 грн у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2007 року № 0.

13 лютого 2012 року ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» уклали договір факторингу, а також нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких ТОВ «Кей Колект» набуло прав кредитора ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згідно кредитного договору № 0 та іпотечного договору від 15 травня 2007 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2015 року замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 серпня 2010 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

04 серпня 2015 року до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. надійшла заява від ТОВ «Кей-Колект» про проведення державної реєстрації права власності на передану в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 23373823, відповідно до якого відбулася державна реєстрація права власності на належну ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 15 червня 2007 року.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу по кредитному договору від 14 травня 2007 року № 0 в сумі 500 466,74 грн.

У квітні 2016 року позивачем отримано повідомлення від ТОВ «Кей-Колект» про анулювання боргу по тому ж кредитному договору від 14 травня 2007 року № у сумі 780 063,5 грн у зв`язку із реалізацією ТОВ «Кей-Колект» права на нерухоме майно та набуттям іпотекодержателем права власності на іпотечне майно.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року року у справі № 821/3887/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського адміністративного апеляційного суду від 18 травня 2016 року, визнано неправомірним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 23373823 від 04 серпня 2015 року через порушення реєстратором порядку проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки та здійснення реєстраційної дії з перевищенням наданих повноважень.

Жодна зі сторін не зверталась до державного реєстратора з вищенаведеним судовим рішенням, тому на час розгляду справи в суді в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обліковується запис про право власності ТОВ «Кей-Колект» на спірну квартиру, внесений 04 серпня 2015 року приватним нотаріусом Суперфіним Б. М.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України(тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до якої воно має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16 зроблено висновок, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції встановив обставини справи, відповідно до яких основне зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконано, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності іпотекодержателя на іпотечне майно, у зв`язку із якою відповідачем направлялися листи про анулювання боргу, - скасовано, строк дії іпотечного договору не закінчився, тому дійшов висновку, що відсутні визначені законом підстав вважати іпотечний договір припиненим.

Колегія суддів вважає таке рішення суду необґрунтованим з наступних підстав.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 821/3887/15-а (провадження №К/9901/15215/18) касаційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року скасовано, провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М., третя особа ТОВ «Кей-Колект», про визнання неправомірним та скасування рішення закрито.

Таким чином, на час ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності іпотекодержателя на іпотечне майно було чинним.

Оскільки реєстрація права власності на предмет іпотеки за відповідачем відбулася раніше, ніж було надіслано позивачу повідомлення про (прощення) анулювання заборгованості, то колегія суддів приходить до висновку, що іпотека за іпотечним договором від 15 травня 2007 року припинилася у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 523/4139/17 (провадження № 14-328цс19) зазначила, що статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 травня 2018 року у справі № 367/2271/15-ц (провадження № 14-146цс18) зробила висновок, що суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

При поданні позову позивач уважала, що внаслідок скасування реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, квартира повернулася у її власність, а обтяження, накладені на квартиру внаслідок укладення договору іпотеки, порушують її права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки на час розгляду справи апеляційним судом право власності на предмет іпотеки зареєстроване за іпотекодержателем, який не заперечує факт припинення іпотеки внаслідок переходу до нього права власності на предмет іпотеки, то відсутні правові підстави вважати порушеними права позивача в спірних правовідносинах, у зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з указаних мотивів.

За таких обставин і відповідно до статті 412 ЦПК України касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду зміні з викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Антоненко

Судді В. І. Журавель

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук