Провадження № 2/161/1072/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю: представника позивача Патько Н.Я.

представника відповідача Микулика В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, являється власником квартири АДРЕСА_1 .

Дана квартира була ним придбана в ОСОБА_2 08.05.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дишкант О.М., який зареєстровано в реєстрі за № 184.

Крім того, 08.05.2019 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дишкант О.М. здійснено державну реєстрацію права власності позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 26055480.

В кінці жовтня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дишкант О.М. з заявою про вчинення нотаріальної дії та дізнався, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку № 15659424 від 21.11.2007 року та заборона № 15659090 на нерухоме майно, яка була накладена на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року, реєстраційний номер 9376, іпотекодержателем квартири значиться ПАТ «Дельта Банк», боржником ОСОБА_2 .

В подальшому від ОСОБА_2 він дізнався, що 21.11.2007 року між останнім та ТзОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 1061/ФКВ-07 про надання кредиту терміном до 17.11.2022 року. В якості забезпечення за даним кредитним договором, між ОСОБА_2 та ТзОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов його якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.01.2012 року у справі № 2-1124/11 з ОСОБА_2 було стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором № 1061/ФКВ-07 в розмірі 342424,28 грн. та судові витрати по справі.

На підставі даного судового рішення було видано виконавчий лист, який знаходився на примусовому виконанні у Першому ВДВС Луцького МУЮ.

ОСОБА_2 вищевказане рішення суду було виконано повність, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 48414296.

Крім того, припинено чинність накладеного арешту на майно боржника та інших заходів примусового виконання рішення.

Зазначає, що основне зобов`язання, що виникло з кредитного договору припинилось у зв`язку з його виконанням проведеним належним чином, і як наслідок припиненою є і іпотека, яка виникла на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року.

З наведених підстав, позивач просить суд визнати іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року, реєстровий номер 9376, посвідчений приватним нотаріусом Ариванюк Н.А. припиненою та припинити у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 15659424 від 21.11.2007 року та заборону на нерухоме майно номер запису про обтяження 15659090.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Третя особа в судове засіданні не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності третьої особи за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2007 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1061/ФКВ-07 про надання кредиту в розмірі 115 000 доларів США.

В якості забезпечення за даним кредитним договором, між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов його якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.01.2012 року у справі № 2-1124/11 з ОСОБА_2 було стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором № 1061/ФКВ-07 в розмірі 342424,28 грн. та судові витрати по справі (а.с. 13, 14).

На підставі даного судового рішення було видано виконавчий лист, який знаходився на примусовому виконанні у Першому ВДВС Луцького МУЮ.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині перші статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Вищевказане рішення суду було виконано повність ОСОБА_2 , що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 48414296 від 28.08.2015 року, якою також було скасовано чинність арешту майна боржника та інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 15).

Отже, правовідносини, які виникли на підставі кредитного договору № 1061/ФКВ-07 припинились у зв`язку з повним виконанням проведеним належним чином.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (частина 1 статті 572 ЦК, частина 6 статті 3 Закону «Про іпотеку»).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 5 статті 3 Закону «Про іпотеку»).

Таким чином, повне та дострокове виконання основного зобов`язання згідно кредитного договору № 1061/ФКВ-07, кредитором за яким є відповідач, у спосіб визначений законом обумовлює його припинення і як наслідок, припиненою є й іпотека, яка виникла на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року.

08.05.2018 року позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дишкант О.М., який зареєстровано в реєстрі за № 184, придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5-8).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

08.05.2019 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Дишкант О.М. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вищевказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 26055480, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

Однак, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, міститься запис про іпотеку № 15659424 від 21.11.2007 року та заборона № 15659090 на нерухоме майно, яка була накладена на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року, реєстраційний номер 9376, іпотекодержателем квартири значиться ПАТ «Дельта Банк», боржником ОСОБА_2 (а.с. 10-12).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, запис про іпотеку № 15659424 від 21.11.2007 року та наявність заборони на нерухоме майно, яка була накладена на підставі вищевказаного договору іпотеки у даному випадку є порушенням прав позивача, як власника цього майна.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133, 141, 263, 264, 265ЦПК України, ст. 599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 21.11.2007 року, реєстровий номер 9376, посвідчений приватним нотаріусом Ариванюк Н.А. припиненою.

Припинити у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 15659424 від 21.11.2007 року та заборону на нерухоме майно номер запису про обтяження 15659090.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк