Справа № 628/153/20
Провадження № 2/628/292/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Коваленко .О.А.
за участю: секретаря Горбашової І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання,-

ВСТАНОВИВ:
22 січня 2020 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання, вказавши наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Відповідач також є донькою померлої. Він витратив на поховання матері кошти, які повинна відповідач йому відшкодувати, так як за спадковим договором від 21 липня 2010 року , який був укладений між їх батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, остання зобов`язалась поховати ОСОБА_3 , але цього не зробила. Вказаний спадковий договір був розірваний рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року, яке в подальшому було скасоване, і в теперішній час відповідач наполягає на визнанні за нею права власності на частку спадкової квартири. Даний спадковий договір зобов`язує відповідача здійснити поховання відчужувача квартири. Позивач 24 листопада 2014 року отримав лікарське свідоцтво про смерть матері ОСОБА_3 і 25 листопада 2014 року здійснив її поховання за допомогою спеціалізованого комунального підприємства «Бюро ритуальних послуг» Куп`янської міської ради Харківської області. За договором - замовленням № 101 від 25 листопада 2014 року він витратив 822, 75 грн., та за товарним чеком № 101 від 25 листопада 2014 року витратив на різні товари ритуального призначення та яму 2647, 75 грн., на обід на поминальні товари 3000, 00 грн., а всього 6470, 50 грн. Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 6470, 50 грн. витрат на поховання та 840, 80 грн. витрати по сплаті судового збору. Крім того, позивач разом із позовом надав заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, так як про порушення свого права він дізнався 03 березня 2019 року, так як спадковий договір на підставі якого відповідач повинна була виконати свої зобов`язання поховати матір був скасований рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить їх задовольнити. Просить винести заочне рішення.
Відповідач, у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. На її адресу направлялись судові повістки, але вони повернулася до суду з відміткою поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання», «адресат не проживає». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та лікарським свідоцтвом про смерть № 271 від 24 листопада 2014 року (а.с.12, 13).
Згідно спадкового договору, посвідченого 01 липня 2010 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської област, зареєстрованого в реєстрі за № 2091, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони уклали цей договір такого змісту: ОСОБА_2 зобов`язалась виконувати розпорядження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що встановлені цим договором, і в разі їх смерті набуває право власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. й) ч. 7 даного договору ОСОБА_2 зобов`язалась у разі смерті відчужувачів поховати їх (а.с.8,9).
Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено, вищевказаний спадковий договір розірвано (а.с.10,11).
В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із заявою про скасування вищевказаного заочного рішення, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 11 березня 2019 року вищевказане заочне рішення суду було скасовано, а в подальшому згідно ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року закрито провадження у справі. (а.с.17,18).
Свідоцтво на поховання ОСОБА_3 видавалось СКП «Бюро ритуальних послуг» Куп`янської міської ради Харківської області на ім`я ОСОБА_1 , який 25 листопада 2014 року на ділянці кладовища, розміщеного на території АДРЕСА_2 , здійснив поховання ОСОБА_3 (а.с.14).
В договорі-замовленні № 101 від 25 листопада 2014 року на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 , та в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) замовником вказаний ОСОБА_1 (а.с. 15).
Товарний чек № 101 від 25 листопада 2014 року виписаний на загальну суму 2647, 75 грн., та містить найменування: яма ціна 822, 75 грн., та товари ритуального призначення - 1825 грн. (а.с.16).
Статтею 1232 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Такі витрати можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті.
Позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом, оскільки йому стало відомо про порушення його права в березні 2019 року. Вказані обставини суд вважає поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Статтею 267ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.
Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» встановлено, що поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.
Як вбачається з п. й) ч. 7 спадкового договору від 01 липня 2010 року ОСОБА_2 зобов`язалась у разі смерті ОСОБА_3 поховати її, проте не виконала умови даного договору, а поховання здійснив позивач за власні кошти.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.
Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що позивач поніс витрати з проведення поховання ОСОБА_3 , які повинна була понести відповідач відповідно до умов спадкового договору.
Так, згідно з договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 25 листопада 2014 року, який наданий позивачем, розмір витрат на організацію та проведення поховання становить 822, 75 грн та згідно товарного чеку № 101 від 25 листопада 2014 року окрім витрат у розмірі 822, 75 грн., 1825, 00 грн. витрачено на товари ритуального призначення, тобто на загальну суму 2647, 75 грн. (а.с.15,16).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поховання у розмірі 2647, 75 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо витрат, які були витрачені позивачем на проведення поминального обіду у розмірі 3000, 00 грн., суд приходить до висновку, що дані витрати не відносяться до витрат на поховання, обов`язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі статті 1232 ЦК України. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення поминального обіду у розмірі 3000, 00 грн. не узгоджуються із положенням статті 1232 ЦК України та статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 344, 05 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265, 141 ЦПК України, ст.. ст. 267, 1232 ЦК України, ст.. 2, 11, 12 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», суд, -

УХВАЛИВ :
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання у розмірі 2647, 75 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 344, 05 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення складений 08 вересня 2020 року.
Головуючий Коваленко О.А.