РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Рибалко Н.І.

за участю секретаря судового засідання Косатої М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі та проживала разом з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 » з 1974 року по день смерті свого чоловіка та проживає за цією адресою по теперішній час.

ОСОБА_2 на час смерті на праві приватної власності належала 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. з заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. від 12.08.2019 року відмовлено у вчиненнф нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено наступний запис: реєстраційний номер обтяження: 2583655, дата реєстрації 10.11.2005; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 16.09.1970, АТП-07101; додаткові дані: архівний запис №14252-93 від 01.01.1970 року; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; опис: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис.

Посилаючись на вищевикладене позивач просила визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом на Ѕ (одну другу) частки квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, а судові витрати залишити за позивачем.

Від представника Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, справу розглянути за відсутності представника Запорізької міської ради.

Третя особа попередньо суду надала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.1969 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , яке видане 25.10.1969 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №2495.

Згідно Технічного паспорту (реєстровий № 275/38239; інвентарний № 40721) на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по Ѕ цієї квартири, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_3 про право власності на житло видане Орджонікідзевською райадміністрацією 02.01.2003р.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.03.2003 року (номер витягу 146317) власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Свідоцтво № НОМЕР_3 про право власності на житло від 02.01.2003 року).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ( номер інформаційної довідки 173156006 від 09.07.2019 року) за вказаними параметрами запиту у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні.

09.07.2019 року позивач звернулась із заявою до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 36714/13 від 18.07.2019 року проведеною перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) в пошуку ВД/ВП (Спецрозділ) встановлено, що виконавчі провадження ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебували та не перебувають.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. з заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. від 12.08.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В. за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено наступний запис: реєстраційний номер обтяження: 2583655, дата реєстрації 10.11.2005; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 16.09.1970, АТП-07101; додаткові дані: архівний запис №14252-93 від 01.01.1970 року; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; опис: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис.

У зв`язку з тим, що у записі відсутня ідентифікуюча інформація щодо особи, на майно якої накладено арешт, 28.02.2019 року було зроблено запит до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про надання ідентифікуючої інформації щодо особи, на майно якої накладено арешт, а саме: року народження та/або реєстраційного номеру облікової картки платника податків, та/або місця реєстрації ОСОБА_2 . Згідно наданої відповіді, надати додаткові дані Перша запорізька державна нотаріальна контора не має можливості, оскільки повідомлення, на підставі яких накладались заборони (арешти) у 1970 році, зберігались три роки та у зв`язку із спливом терміну їх зберігання знищені.

Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у ОСОБА_2 підставою обтяження вказано «повідомлення, б/н, 16.09.1970, АТП-07101».

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 - він ніколи не працював на АТП-07101, а в 1970 році працював електромонтером в будівельному управлінні-6 «Енергостат», що підтверджується записом в трудовій книжці, та жодним чином не був пов`язаний з АТП-07101.

Відповідно до п. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з п. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 4 ЦПК України передбачає право кожної особи, в порядку передбаченим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вказаний припис кореспондується зі статтею 15 ЦК України, якою також передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "підлягає використанню національними судами України як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Онерільдіс проти Туреччини» Європейський суд з прав людини визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.12,13,82,200,258,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Олена Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) право власності на майно в порядку спадкування за законом на Ѕ (одну другу) частки квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.І. Рибалко