Провадження № 2/727/345/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Бринзилі А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

учасник справи: представник позивача Глуговський А.П ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Посилається на те, що 03 липня 1993 року у відділі РАЦС м. Чернівецького міського управління юстиції між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб за актовим записом №951. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2016 року шлюб між ними було розірвано та відповідачкою змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ». Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону. Зазначив, що йому встановлена 1 група інвалідності за загальним захворюванням довічно та призначена пенсія в розмірі 1564 грн. На момент стягнення аліментів він займався підприємницькою діяльністю і своєчасно та в повному обсязі сплачував аліменти, однак у зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я та встановленням інвалідності, 30 травня 2019 року він припинив підприємницьку діяльність та був знятий з відповідного обліку. Згідно індивідуальної програми реабілітації №1823 йому встановлена 3 ступінь до самообслуговування, пересування та трудової діяльності. Вказав, що інших доходів, окрім пенсії по інвалідності він не має і за станом здоров`я не може їх мати. Сплачуючи аліменти в сумі 1000 грн., йому не залишається коштів на існування. Він проживає один і інших членів сім`ї, які мали би змогу надавати йому матеріальну допомогу, в нього не має. Зазначив, що відповідачка по справі, маючи на праві власності магазин «Продукти» в торговельному комплексі за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює в ньому підприємницьку діяльність з торгівлі продуктовими товарами. Просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року до 400 грн. на місяць, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2019 року відкрито спрощене провадження по даній справі.

06 грудня 2019 року відповідачкою подано до суду відзив на позов, в якому остання посилається на те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму, який з 01 грудня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 грн. Відповідно 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить суму в розмірі 1109 грн. Вказана сума аліментів є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину та аліменти не можуть бути меншими за вказану суму, незважаючи на будь-які обставини щодо матеріального стану платника чи стану його здоров`я. Разом з тим, розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року у твердій грошовій сумі, та які наразі (з 01 червня 2019 року) позивач навіть не сплачує їй, та які він просить зменшити до 400 грн. складає суму в розмірі 1000 грн., щомісячно, тобто вказана сума вже зараз є меншою від мінімального гарантованого законом розміру аліментів, у зв`язку із чим вона не може бути ще зменшена. Також, просить суд врахувати майновий стан позивача, а саме: наявність у його власності численного нерухомого майна. Так, в приватній власності із часткою 1/1 позивача перебуває квартира АДРЕСА_2 . Окрім цього, в його власності перебуває комерційна нерухомість (магазин) 19/1000 ідеальних часток нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. С, загальною площею 202,40 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 661563 грн., право власності на який визнаний за останнім рішенням Чернівецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року. Позов не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку із чим просить відмовити у його задоволенні.

Представник позивача Глуговський А.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без її участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суджу м. Чернівці від 22 квітня 2016 року (а.с.8).

Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с.9).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону (а.с.10).

Із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №645065 вбачається, що ОСОБА_1 встановлена 1 група інвалідності та він потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с.11).

Згідно довідки № 14209 від 14 листопада 2019 року, виданої Управлінням ПФУ Головного управління ПФУ в Чернівецькій області, позивач отримує пенсію по інвалідності, за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року отримав пенсію в загальній сумі 3329 грн. 81 коп. (а.с.13).

30 травня 2019 року позивач припинив підприємницьку діяльність та був знятий з відповідного обліку (а.с.15).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №191753980 від 05 грудня 2019 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , де позивач зареєстрований та проживає (а.с.14, 15, 28).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року в рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_1 у власність 19/1000 ідеальних часток нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», що складаються із нежитлових приміщень: торговий зал 9-1 площею 140,8 кв.м., технічне приміщення 9-2 площею 61,60 кв.м., загальною площею 202,40 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 661563 грн. (а.с.29-35).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 грудня 2019 року становить суму в розмірі 2218 грн.

Відповідно 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить суму в розмірі 1109 грн.

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги, що через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому судом розмірі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд оцінивши докази, приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 липня 2017 року, аджемінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 241, 247, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2020 року.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА