Справа № 2-2002/11
Провадження № 2-др/405/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький заяву заявника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-2002/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в порядку ст.270 ЦПК України звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі№2-2002/11 за її (заявника ОСОБА_1 ) позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просила ухвалити додаткове рішення про стягнення аліментів на молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України).

Дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, в задоволенні останньої заявнику ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи №2-2002/11 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1/4 частці з усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до закінчення синами навчання, але не більше, як до 23-ох років.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 жовтня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з моменту подачі позову, тобто з 05 липня 2011 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів до досягнення синами 23-ох років, - відмовлено.

Зазначене судове рішення сторонами не оскаржувалося, на підставі чого набрало законної сили та відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, в редакції Кодексу, чинного на час ухвалення судом рішення, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, зазначеним рішенням встановлено період, за який необхідно стягувати аліменти, а саме: з моменту подачі позову, тобто з 05 липня 2011 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Тим самим, звернення заявника ОСОБА_1 29.07.2020 року до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, після закінчення строку (22.07.2017 року) на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 жовтня 2011 року, має наслідком для відмови останній у розгляді та задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Окремо суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що у разі проживання разом з нею неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона має право, визначене ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, звернутися до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, або ж за своїм зареєстрованим місцем проживання або перебування, з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення сином повноліття.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.270, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву заявника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-2002/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова