Справа № 697/2325/19
Провадження № 6/697/6/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

з участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 697/2325/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків. В обгрунтування заяви вказує, що рішенням Канівського міськрайонного суду з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальні збитки в загальній сумі 3710,73 грн. та судовий збір у розмірі 384,20 грн. Станом на сьогодні він є пенсіонером і його єдиним доходом є пенсія у розмірі 3661,61 грн., а тому має скрутний матеріальний стан. Вказані обставини ускладнюють виконання рішення суду та роблять його виконання неможливим А тому, на підставі 435 ЦПК України, просить суд розстрочити виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2019 по справі № 697/2325/18 на 12 (дванадцять) календарних місяців з щомісячними платежами у розмірі 341,24 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в заяві про розстрочку виконання рішення суду міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Стягувач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2019 № 697/2325/18 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в загальній сумі 3710,73 грн. та судовий збір у розмірі 384,20 грн. Загальна сума коштів, що підлягає сплаті становить 4094,93 грн. (а.с. 79-81).

Вказане рішення набрало законної сили 28.12.2019.

Так, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як роз`яснено в узагальненні проведеному Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 вказаної статті).

Відповідно до ч. 5 вказаної статті розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст.217,435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення може бути вирішено або при ухваленні судом рішення або вже після відкриття виконавчого провадження у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення і його виконання є неможливим. Тобто єдиною підставою для відстрочки виконання рішення є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 посилається на скрутний матеріальний стан, оскільки він є людиною похилого віку та отримує пенсію у розмірі 3661,61 грн., що є його єдиним доходом.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 1392 від 27.12.2019, ОСОБА_1 дійсно знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію за вислугу років. Розмір його пенсії за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 складає 21969,66 грн. Щомісячно отримує 3661,61 грн.

При цьому суд враховує, що статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривня, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня 1764 гривні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2019, суд виходить із засад доцільності та необхідності захисту інтересів сторін, в тому числі і стягувача ОСОБА_2 права якого підтверджені судовим рішенням та враховує вимоги вищезгаданої Конвенції.

За таких обставин, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що доводи боржника ОСОБА_1 щодо розстрочення виконання рішення на найбільш максимальний термін є необгрунтованими, а тому, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку про можливість розстрочити виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2019, на 6 календарних місяців з щомісячними платежами у розмірі 682,50 грн.

Таким чином, заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 267, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 697/2325/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 , виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2019 по справі № 697/2325/18 (провадження № 2/697/671/2019) на 6 (шість) календарних місяців з щомісячними платежами у розмірі 682,50 (шістсот вісімдесят дві ) гривні 50 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий -підпис- О . М . Льон