КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5459/2020
справа №372/1382/17
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування коштами за договором позики та 3% річних від простроченої суми,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 07 лютого 2020 року подано апеляційну скаргу. Просить поновити строк на оскарження рішення, зазначаючи, що про судове засідання, у якому ухвалено рішення суду, його не повідомляли. Рішення суду йому не направлялось, отримав його копію 15 січня 2020 року після ознайомлення із матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи не убачається передбачених частиною 2 статті 358 ЦПК України обставин, відповідно до яких, у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, суд мав би вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Так, з матеріалів справи убачається, що 23 червня 2017 року у ній відкрито провадження та призначено судове засідання на 19 липня 2017 року.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження, судову повістку та позовну заяву не отримав, проте 19 липня 2017 року з матеріалами справи ознайомився представник ОСОБА_1 - адвокат Смарчевська Я.В., яка діяла на підставі договору про надання правничої допомоги від 18 липня 2017 року та ордеру від 18 липня 2017 року. Адвокат була присутня в судовому засіданні, що відбулось 19 липня 2017 року та просила про його відкладення.

Зазначене дає підстави уважати, що сторона у справі обізнана з можливістю дистанційного ознайомлення з інформацією про справу за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень та/або веб-сайту Судова влада України.

В подальшому представник відповідача подавала процесуальні заяви, приймала участь в судових засіданнях.

На 20 листопада 2020 року у справі було призначено чергове судове засідання, про що була повідомлена представник відповідача під розписку, але в зазначене судове засідання не з`явилась, у зв`язку із чим засідання відкладено на 26 грудня 2017 року на 10 год. 00 хв.

26 грудня 2017 року представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи, яке зареєстроване судом після ухвалення рішення. Зазначене також дає підстави уважати, що сторона у справі обізнана щодо руху справи.

Судова повістка на 26 грудня 2017 року на адресу відповідача повернулась без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Також з матеріалів справи убачається, що 24 вересня 2019 року судом першої інстанції зареєстрована скарга ОСОБА_1 , підписна 19 вересня 2019 року, на дії приватного виконавця у зв`язку із виконанням рішення суду у цій справі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 вересня 2019 року скарга повернута.

23 грудня 2019 року та 14 січня 2020 року (на підставі заяви від 09 січня 2020 року) з матеріалами справи ознайомився Малахівський І.І., 17 січня 2020 року ним отримано копію рішення суду.

Частина 2 статті 358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

При цьому, за змістом пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України положення частини 2 цієї статті не застосовуються у разі, якщо особа не була повідомлена саме про розгляд справи, а не про конкретне судове засідання.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі значним спливом періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеження встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Каракуця проти України" зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у справі у справі "Пономарьов проти України" зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Матеріали справи свідчать, що скаржник був обізнаний із судовим провадженням, судові повістки надсилались за належною адресою, протягом розумного строку мав можливість проявити заінтересованість щодо руху справи, проте подав апеляційну скаргу після спливу 2 років з моменту ухвалення рішення у справі. Окрім того, обставини апеляційної скарги щодо дати ознайомлення із рішенням суду спростовуються матеріалами справи, а саме поданням у вересні 2019 року скарги на дії приватного виконавця та ознайомленням зі справою 23 грудня 2019 року.

З урахуванням встановлених вище обставин, ураховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення, та особа, яка її подає, була обізнана про розгляд справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 126, 312, 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Поліщук